Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
DZINN!
PSIHIATRA PALĪDZĪBA ĀRSTS IR IZGĀJIS
Ātrāk, Sallij. Es nedrīkstu kavēt. Es sarunāju šo treniņu.
Es jau nāku, lielais brāli.
Uzmanieties!
Labrīt, Čārlij Braun.
Labrīt, Linus, Lūsij. Esat gatavi šodienas treniņam?
Kāpēc vispār trenēties? Mēs nevienā spēlē neuzvaram.
Tieši tāpēc. Man apnicis zaudēt.
Paskaties uz to tā, Čārlij Braun,
no zaudēšanas mēs iemācāmies vairāk nekā no uzvaras.
Tad man jābūt gudrākajam cilvēkam pasaulē.
Tu man neteiksi labrīt, mans mīļais Labū?
Es neesmu tavs mīļais Labū!
Kāds ir plāns, Čārlij Braun?
Jaunas formas? Jauna taktika? Jauns saspēles vadītājs?
Nē, jauns treneris.
Varbūt tu nemaz neesi tāds āmurgalva.
- Labrīt, ser. - Labrīt, Mārsij.
Es lasu par futbolu.
Esmu gatava paspārdīt veco veprādiņu.
Cūkādiņu, Mārsij. Un futbolā nemaz viss nav tik vecs.
Kā teiksi, ser.
Un nesauc mani par seru. Šodien esmu trenere.
Labi, klausieties.
Čaks lūdza man dabūt viņa komandu formā uz nākamo sezonu.
Man patīk izaicinājumi.
Gatavi ķerties pie darba? Labi.
Sāksim iesildīšanos ar 100 zvaigznes lēcieniem.
Mārsij?
Jūs viņu dzirdējāt. Leciet!
Viens, divi, trīs,
četri, pieci, seši, septiņi, astoņi, deviņi, desmit,
11, 12, 13…
- Piedod, ka nokavēju. - Cerams, tev ir labs attaisnojums.
Jā. Pirms rītdienas Mātes dienas pie konfekšu veikala bija liela rinda.
Ko?
Tas ir rīt? Nespēju noticēt, gandrīz aizmirsu Mātes dienu.
Mātes diena? Tā ir īpaša.
Beidz pļāpāt, Čak.
Mārsij, kur mēs palikām?
Man sajuka skaits.
Ai, aizmirsti.
Laiks nelielam demonstrējumam. Jūs tūlīt redzēsiet
īstu gatavību krist dubļos, spert kā zibenim, sasist lupatās.
Mārsij, sauc viņus šurp!
Skatieties uz sīci ar jocīgo degunu.
Skat, kādas kustības.
Labi. Pietiks kustību.
Sāksim ar parastu spērienu.
Labi, gatavībā!
Labs spēriens, mazulīt.
Nekas. Aizmirsti spērienu. Izmēģināsim piespēles.
Es nekad nezinu, kas mammai patiktu. Tu esi gudrs, Linus. Ko tu darīsi?
Nu, katru dienu mamma ieliek man pusdienu kastītē zīmīti.
Tādu kā šo.
"Mīļais dēliņ, mācies cītīgi.
Atceries: viss, kas vajadzīgs laimei, jau ir tevī.
Pusdienas ir tikai bonuss. Mīlu, mamma."
Viņa dažreiz aizraujas.
Pa taisno un strauji pa labi.
Pa kreisi. Strauji atpakaļ.
Neskrien atpakaļ. Tā ir piespēle, nevajag atdot.
Šogad nolēmu uzrakstīt īpašu vēstuli viņai pretī, lai pateiktos.
Man diemžēl vēl jāizdomā, ko teikt.
Rakstīšana nav mana stiprā puse.
"Rozes ir… Vijolītes ir…"
Tā nav spēle! Bloķē to puisi.
Vai viņš mani vispār dzird?
Ko jūs tur darāt?
Mana dāvana mammai būs īsts mākslas darbs.
Tiešām? Kas tas būs?
Ja es zinātu, pateiktu!
- Ko tu dāvināsi savai mammai? - Viņa pēdējā laikā ir ļoti jauka,
tāpēc palielināju viņas dāvanu līdz jaunam piecītim.
Laba doma.
Vecā, labā skaidrā nauda.
Tev nav bumbas.
Es savai mammai saceru sonāti.
To sauc "Tu esi vislabākā mamma". Fa mažorā.
Manai mammai patīk apskāvieni, taisu veselu kuponu grāmatiņu.
Apstājies! Paskaties atpakaļ.
Nav slikti mazulītim. Skrien! Aiziet, aiziet!
Jā!
Ne pārāk smuki, bet piezemējums!
Vai redzējāt… to?
- Mātes diena. - Priecīgu Mātes dienu.
Vai Mātes diena nav labākā?
- Priecīgu Mātes dienu. - Man patīk Mātes diena.
Drīkstu lūgt jūsu uzmanību?
Ja vien jūs visi negribat darīt ko labāku.
Vispār man jāiet uz veikalu pēc mākslas piederumiem.
Man jāuztaisa vēl kuponi.
Man vēl jāpiestrādā pie sonātes pēdējās partijas.
Kartīte lieliski ietu kopā ar šokolādes kasti.
Man būtu jāraksta vēstule.
Atvaino, trenere. Man arī būtu jāiet.
Piezvanīšu, lai drīz sarunātu vēl vienu treniņu.
Labi, ejiet vien prom.
Bet nevainojiet mani, kad nākamajā sezonā zaudēsiet.
Vismaz kādam uzmanību nenovērš stulbā Mātes diena.
Jūs arī? Visi mani pametuši.
Ne visi, trenere. Ser.
Tā, tagad būs viltīgā daļa.
Es pagriežos un tēloju piespēli kādam aizmugurē.
Bet es paturu bumbu pati,
izdaru dažas māņu kustības, izvairos no otras puses
un skrienu pāri laukumam uz piezemējumu.
Ser.
Ser, tas viss ir ļoti interesanti,
bet varbūt vajadzētu to darīt tad, kad te būs citi spēlētāji.
Nē. Es atsakos mainīt plānus tikai Mātes dienas dēļ.
Varbūt varam padarīt ko citu, kas būtu jautri?
Kurš teica, ka man nav jautri?
Vai tāda ir seja cilvēkam, kuram nav jautri?
- Ser, gribi par to parunāt? - Nē.
Ser, man ļoti žēl, ka tev nav mammas.
Es nesaprotu, kāpēc Mātes diena ir tik svarīga.
Mātes diena ir… stulba!
Ser, jauki, ka mēs esam atvērtas sarunai.
Ej mājās, Mārsij.
Tev noteikti kaut kas jāgatavo rītdienai.
Ser, jau darīts. Es uzcepu kēksiņus.
Es labāk palikšu te ar tevi.
Katru gadu viens un tas pats.
Man ir laba diena, un tad kāds piemin Mātes dienu.
Un pēkšņi tas man atgādina, ka man vienīgajai nav mammas.
Tas noteikti ir grūti, ser.
Tā tiešām ir, Mārsij.
Pagājušajā gadā tēloju, ka esmu slima, lai tonedēļ nebūtu jāiet uz skolu.
Atceros. Tu izdomāji, ka tev ir vē-gripa.
Ja gribi, vari Mātes dienu pavadīt manā mājā.
Neiebilstu dalīties ar mammu.
Tava mamma ir jauka, bet tas nav tas pats.
Vai es jebkā varu palīdzēt?
Es nezinu, Mārsij.
Vari izdarīt tā, lai Mātes diena aiziet un nekad neatgriežas?
Diemžēl ne, ser.
Man jau tā šķita.
Ejam atdot Čaka futbolbumbu.
"Manai mammai". Nē.
"Mīļajai mammiņai". Nē.
"Ak, manu māmiņ".
"Sveika, mamma".
Vēstuļrakstīšana ir zudusi māksla.
"Māt".
Malā, Linus.
Man vajag galdu, lai taisītu īpašu Mātes dienas dāvanu.
Tas būs mātes portrets akvareļtehnikā.
Viņa uzmetīs acis un teiks:
"Tai bildei ir vieta pie ledusskapja."
Izklausās pēc lieliskas domas.
Domāju, labākās dāvanas nāk no sirds.
Sirds-pirts. Šī ir māksla.
Lieliskam māksliniekam jābūt disciplinētam, jākoncentrējas
un nekad mākslas darbs nav jāsasteidz.
Gatavs!
Vai esi pēdējā laikā uz mammu paskatījusies?
Domāju, uztaisīšu ko citu. Kaut ko iedvesmas pilnu.
Starp atklātību un pārāk lielu atklātību ir šaura robeža.
Tu nezvanīsi pie durvīm?
Es negribu nevienu redzēt.
Gribi aizņemties kabatlakatiņu?
Es neraudu. Es domāju.
Tas dažreiz izskatās visai vienādi.
Nu, tas te ir, ja gribi.
Nezinu, kāpēc es tā sabēdājos.
Varbūt tāpēc, ka skumsti pēc mammas?
Man nekad nav bijis mammas. Kā es varu skumt?
Nu, varbūt tu skumsti pēc tā, ko mammas dara.
Piemēram, cep mīļākos cepumus,
uzliek plāksteri uz sagriezta pirksta un dzied bērna mīļāko dziesmu.
Es pēc tā neskumstu.
Visus mammas darbus man dara tētis. Viņš ir vislabākais.
Tavs tētis tiešām ir ļoti jauks.
Ser, vai tev viss labi?
Mārsij, ir visāda veida mammas, vai ne?
Protams. Audžubērniem ir satriecošas mammas.
Arī adoptētajiem bērniem. Dažiem pat ir divas mammas.
Pareizi. Un pat tādiem, kam nav mammas, var būt kāds, kurš ir kā mamma.
Un ir jāgodina visas tās mammas, tu tā nedomā?
Nu protams.
Nu, tieši to es darīšu.
Mātes dienā es godināšu savu tēti.
Tas ir tik vienkārši.
Man tikai jādabū viņam kāda no Mātes dienas dāvanām.
Piemēram, kartīte?
Jā, tieši tā! Kartīte!
Nopirkšu viņam kartīti. Bum! Nekādas vē-gripas. Problēma atrisināta.
Mārsij, tu esi ģēnijs!
Tiešām?
Nespēju noticēt, ka jau rīt ir Mātes diena.
Vai jau pagājušā gadā nebija Mātes diena?
Tā ir katru gadu.
Bet koncentrējies, Sallij. Mums jāpadomā par īpašu dāvanu.
Sallij, šķiet, man ir plāns.
Ko mamma saka, kas ir viņas mīļākais ēdiens?
Tas, kas viņai nav jāgatavo.
Tieši tā.
Nu, rīt mēs pagatavosim viņai brokastis gultā.
Vai viņai nekļūs slapji palagi?
Tu laikam nesaproti, kas īsti ir brokastis gultā.
Tās pasniedz uz paplātes, ļoti smalka lieta.
Man izklausās ķēpīga.
Tici man, viņai patiks.
Bet mums vispirms jāizmēģina.
Atnes man smalkos porcelāna šķīvjus.
Klausos, lielais brāli.
MILTI
Kas…
Man šķita, tu teici, ka brokastis gultā nav ķēpīgas.
Vai dieniņ.
Esam klāt. Nu labi.
Mēs meklējam Mātes dienas kartīti ar uzrakstu:
"Paldies, tēt, ka esi tik laba māte."
Tas izklausās… loģiski.
"Mīļo māmiņ, tavs smaids dara gaišu manu dienu." Nē.
"Mīļo māmiņ, mana mīlestība…"
"Mammai, kas saldāka par cukuru." Šī arī ne.
Kur ir Mātes dienas kartītes, kas patiktu viņam?
Smagās mašīnas, sports, kāds flaneļa krekls?
Te tik puķes un salkanība.
"Māmiņ, ak, māmiņ!" Vai dieniņ.
Nē. Nekad. Nekā.
Nespēju noticēt. Te nav nekā priekš mana tēta.
Esi redzējusi tādu kartīti -
"Priecīgu Mātes dienu pasaulē lieliskākajai vecmāmiņai"?
Gribu īsu un mīļu tekstu, tādu, kāda ir viņa.
Lai veicas!
"Nav neviena cita tāda kā mana vecmāmiņa.
Priecīgu Mātes dienu pasaulē lieliskākajai vecmāmiņai."
Tā ir perfekta.
Paldies. Mārsij.
Atvainojiet.
Varat parādīt, kur varu atrast Mātes dienas kartīti savam tēvam?
Nu, varbūt paplašiniet kartīšu klāstu.
Ziniet, ne visas ģimenes ir vienādas. Sviests.
Mārsij.
Atvainojiet.
Nāc.
Es atsakos padoties.
Ejam.
Varbūt slidas?
Viņam ir vājas potītes.
- Un puķes? - Viņam ir alerģija.
MĪLA
- Rotaslietas? - Skaisti, bet pārāk dārgi.
Kā ar kūkām?
Viņam labāk garšo sāļie.
- Skaistumkopšanas dienu? - Viņam riebj gurķi.
Saceri viņam dziesmu?
Es padodos. Tas nav iespējams.
Tu nedomā, ka virtuves iztīrīšana skaitās dāvana?
Mums beidzas laiks. Turpinām meklēt.
Varbūt saldējuma torti?
Vispār tā nav slikta doma.
Vienu saldējuma torti.
- Zemeņu. - Zemeņu.
Lai būtu…
- Liela. - Lielu, lūdzu.
Sallij, man nedaudz pietrūkst. Vai tev ir nauda?
No vienas ķēpas nākamajā.
Ziniet, Mātes diena ir kārtējā naudas kleķerēšana.
Paldies, kungs.
Tas nozīmē, ka tu no tā naudas kleķerējuma neko neēdīsi?
Ak, nu protams, ka ēdīšu.
Kad iesaistīts saldējums, par maniem principiem var strīdēties.
Jūs droši vien prātojat, kur es dabūju šo skaisto kroni.
Ienāca gan man prātā.
Uztaisīju, lai rīt uzdāvinātu mammai,
lai viņa uz dienu sajūt, kā tas ir būt karalienei.
Es to izmēģinu, un sajūta ir ļoti laba.
Es nekad neko nedabūšu savam tē…
Mātes diena, Mātes diena… Lai kur ietu, to vien dzirdu.
Domāju, ja vēl reizi dzirdēšu "Mātes diena", es kliegšu.
Mēs mammai Mātes dienā nopirkām saldējuma torti.
Gribēju Mātes dienā nopirkt vaniļas vai šokolādes torti.
Bet Sallija ieteica zemeņu.
Un tā šķita piemērota garša Mātes dienai.
Mātes diena. Mātes diena. Mātes diena. Mātes diena.
Tas ir pagalam! Skat, ko tu izdarīji!
Piedod, Lusila.
Čak. Tas ir tikai…
Nav laika paskaidrot.
Ser, nāc atpakaļ.
Acīmredzot Mātes diena nav viņas mīļākie svētki.
- Ser? Kur tu ej? - Mājās.
Es tikai gribēju dabūt Mātes dienas dāvanu savam tētim, bet nevarēju.
- Varbūt mēs varam… - Nē, Mārsij.
Lai ko tu grasies teikt, es negribu to dzirdēt.
Kad vien tu mēģini palīdzēt, es jūtos vēl sliktāk.
Ser, piedod. Tāds ne brīdi nav bijis mans nolūks.
Mātes diena vienmēr man bijusi slikta, un tas nekad nemainīsies.
Tāpēc, lūdzu, liec mani mierā.
Skudrām noteikti nav jāsvin Mātes diena.
Laimīgās skudras.
Šķiet, skudras ir laimīgas.
Viņas vienmēr zina, kur ir viņu vieta.
Ik pa laikam mans tētis man saka:
"Piparmētru Petij, vai zini, kas tu esi?"
Un es vienmēr saku nē.
Tad viņš saka: "Tu esi rets dārgakmens." Un tad mēs par to smejamies.
Bet dažreiz es vēlos, kaut es nebūtu tik reta.
Šķiet, es saprotu.
Šodien visi bija tik satraukti. Vairāk nekā satraukti.
Viņi bija laimīgi, ka varēs apsveikt savas mammas.
Un es zināju: lai ko es darīšu, nekad nezināšu, kāda ir tā sajūta.
Un es biju dusmīga.
Vai esi kādreiz domājusi par to, ka tavas dusmas varētu būt skumjas?
Raudāt nav slikti, ser.
Viena asara nav raudāšana.
Varbūt tu vari savam tētim uzdāvināt ko citu.
Nesāc to atkal.
Es te tā domāju, ser, mēs izmēģinājām ierastās lietas.
Bet tu esi reta.
Vai tu varētu viņam uzdāvināt ko tādu, kas nāktu tikai no tevis?
Es nezinu.
Nu, ko jums abiem patīk kopā darīt?
Visu.
Mēs spēlējam beisbolu. Viņš man iemācīja visu par futbolu.
Mums patīk stāstīt stulbus jokus. Jo tie stulbāki, jo vairāk smejamies.
Viņam patīk mani smiekli. Tie viņam atgādinot manu mammu.
Es zinu, kā svinēt Mātes dienu.
Rīt es visu dienu pavadīšu kopā ar tēti.
Mēs spēlēsim sporta spēles un runāsimies, un es likšu viņam smieties.
Un viņš liks smieties man.
Un kopā mūsu smiekli būs visskaļākie.
Tā izklausās pēc labākās Mātes dienas dāvanas, ko kāds tēvs dabūjis.
Jā! Jā! Tā ir! Man jāiet!
Mārsij, ja pirms tam tevi kā aizvainoju, lūdzu, piedod.
- Tu esi īsta draudzene. - Tu arī, ser.
Un apsveic savu mammu no manis Mātes dienā!
Apsveikšu, ser.
MAMMAI
Laba. Bet vai tik laba, lai liktu pie ledusskapja?
Noteikti tik laba, lai liktu pie ledusskapja.
Paldies dievam.
Jau sāku domāt, ka man ir šaubas par sevi.
- Bet te joprojām kaut kā trūkst. - Ko? Bet tu nupat teici…
Visās kartītēs iekšā jābūt vēstij. Tas ir likums.
Labi, gudriniek. Kas teikts tavā vēstulē?
Lūdzu.
Linus. Tie… Tieši to es gribētu teikt.
Nu, zini, mana vēstule ir kaut kur jāieliek.
Ja gribi, varam to ielikt tavā kartītē
un iedot tās mammai abas kopā.
Tu tā darītu?
Vajag tikai pamainīt šo vietiņu.
"Mīļā mamma, es tev rakstu šo vēstuli, lai pateiktos
par zīmītēm, ko tu liec manā pusdienu kastītē.
Arī lai pateiktos par skolas pusdienām, īpaši desmaizēm.
Par tunčmaizēm mazāk.
Tā es gribu tev pateikties par visu, ko dari manā labā.
Kad man ir bail, tu mani apskauj un esi tik mīļa.
Kad esmu vientuļš, tu mani sauc par labāko draugu uz mūžu.
Tas man patīk.
Tu vienmēr atrodi laiku ieklausīties manās idejās."
APSKĀVIENI
"Tu daudz mani apskauj un bučo, pat maniem draugiem redzot,
kas dažreiz ir apkaunojoši, bet tomēr man patīk.
Kad es kļūdos, tu mani mudini mēģināt vēl un vēl.
Tu ik nakti parūpējies, ka esmu drošībā.
Tu savā īpašajā veidā sniedz man visu, ko spēj."
Skrien, tēt.
Foršs ķēriens.
Tēt, atvadies no šīs.
Te būs vēl viens. Ko ola teica pavāram?
"Pārplīsīšu no smiekliem."
"Kad esmu bēdīgs, tu mani smīdini.
Un tad tu arī smejies, kas liek man smieties vēl vairāk.
Galvenais - zinu, ka tu mani mīli un vienmēr būsi man blakus.
Laikam to mammas dara. Bet tu - vislabāk. Tāpēc…"
Tagad arī tu.
Mēs arī tevi ļoti, ļoti, ļoti mīlam. Priecīgu Mātes dienu.
MAMMAI
PAMATĀ ČĀRLZA M. ŠULCA RIEKSTIŅU KOMIKSS
ROBA GIBSA PIEMIŅAI 1964-2020
Tulkojusi Laura Hansone
SPĀRKIJ, TU VIENMĒR BŪSI MŪSU SIRDĪS.