Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
- צליל! -
- עזרה פסיכיאטרית -
- הרופאה לא נמצאת -
בואי כבר, סאלי. אסור לי לאחר. אני זה שקבע את האימון.
אני ממש מאחוריך, אח גדול.
אופס, זהירות!
בוקר טוב, צ'ארלי בראון.
בוקר טוב, ליינוס, לוסי. אתם מוכנים לאימון של היום?
למה אנחנו טורחים להתאמן בכלל? אנחנו לא מנצחים אף פעם.
זו בדיוק הסיבה. נמאס לי להפסיד.
תחשוב על זה כך, צ'ארלי בראון,
אנחנו לומדים מהפסדים יותר מאשר מניצחונות.
זה אומר שאני האיש הכי חכם בעולם.
לא תגיד לי בוקר טוב, באבו המתוק שלי?
אני לא באבו המתוק שלך!
מה התוכנית, צ'ארלי בראון?
מדים חדשים? מהלכים חדשים? קוורטרבק חדש?
לא, מאמן חדש.
הממ. אולי אתה לא כזה סתום אחרי הכול.
"לאמא (ואבא) באהבה"
בוקר טוב, אדוני. -בוקר טוב, מארסי.
קראתי על פוטבול, אדוני.
אני מוכנה לעלות למגרש ולבעוט בעור חזיר הבר הישן והטוב.
זה עור חזיר, מארסי. ואין דבר ישן וטוב בפוטבול.
מה שתגידי, אדוני.
ואל תקראי לי "אדוני", היום תקראי לי "המאמן".
בסדר, הקשיבו.
צ'אק ביקש שאעזור להכניס את הקבוצה שלו לכושר לעונה הבאה.
אין כמו אתגר טוב.
מוכנים להתחיל לעבוד? טוב.
אני אוהבת להתחיל את החימום ב-100 קפיצות כוכב.
מארסי?
שמעתם אותה, קפצו!
אחת, שתיים, שלוש…
ארבע, חמש, שש, שבע, שמונה, תשע, עשר,
אחת עשרה, 12, 13…
סליחה על האיחור, המאמנת. -אני מקווה שיש לך תירוץ טוב, פיג-פן.
יש לי. התור בחנות הממתקים היה ענק כי מחר יום האם.
מה?
זה מחר? אני לא מאמין שכמעט שכחתי את יום האם.
יום האם? יום האם מיוחד מאוד.
מספיק עם הפטפוטים, צ'אק.
מארסי, איפה היינו?
איבדתי את הספירה.
תשכחו מזה.
הגיע הזמן להדגמה קלה. מיד תראו
פוטבול קשוח ומלוכלך של מכות וחבטות.
מארסי, תזמיני אותם.
תביטו בילד עם האף המוזר.
תראו אילו מהלכים.
בסדר, ילד, מספיק עם המהלכים.
בואו נתחיל בבעיטה פשוטה.
בסדר, תסדר את הכדור.
יפה, קטנצ'יק.
צא מזה. שכח מהבעיטה. בואו נעשה מהלך מסירות.
אני אף פעם לא יודע מה אימא שלי תרצה. אתה נבון, ליינוס. מה אתה תעשה?
בכל יום אימא שלי מכניסה פתקים קטנים לתיק האוכל שלי,
כמו הפתק הזה.
"בן יקר, תשקיע בלימודים.
זכור, כל מה שאתה צריך כדי למצוא אושר אמיתי
כבר נמצא בתוכך.
הארוחה היא רק בונוס. באהבה, אימא."
היא נסחפת לפעמים.
עכשיו רוץ ישר ותחתוך ימינה.
עכשיו שמאלה. עכשיו בחזרה.
אל תחזור. זו מסירה, לא החזרת כדור.
השנה החלטתי לכתוב לה מכתב מיוחד כדי להודות לה.
לצערי, אני עוד צריך להחליט מה לכתוב.
כתיבה היא לא בדיוק הצד החזק שלי.
"ורדים הם… סיגליות הן…"
זה לא המהלך! תפיל אותו!
הוא שומע אותי בכלל?
מה אתם עושים?
אני מכינה לאימא מתנה שתהיה יצירת מופת אמנותית אמיתית.
באמת? מה?
אם הייתי יודעת, הייתי אומרת לך!
מה תיתני לאימא שלך? -היא נחמדה מאוד לאחרונה,
אז שדרגתי את המתנה שלה לשטר של חמישה דולר.
כמה מתחשב מצדך.
מזומן ביד.
הכדור לא אצלך.
אני כותב לאימא שלי סונטה.
אני מכנה אותה "את האימא הכי טובה", בפה מז'ור.
אימא שלי אוהבת חיבוקים,
אז אכין לה חוברת תלושי חיבוקים.
עצור! תביט לאחור.
לא רע יחסית לקטנצ'יק. רוץ! קדימה!
כן!
לא יפה, אבל זה טאצ'דאון!
ראיתם את כל… זה?
יום האם. -יום אם שמח.
נכון שאין כמו יום האם?
יום אם שמח. -אני מת על יום האם.
אפשר לקבל תשומת לב?
אלא אם כן אתם מעדיפים לעשות משהו אחר.
האמת היא שאני צריכה ללכת לחנות האמנות כדי לקנות ציוד.
אני צריך לכתוב עוד תלושים.
אני צריך עוד לעבוד על התנועה האחרונה בסונטה שלי.
כרטיס ברכה באמת יתאים לקופסת השוקולדים שלי.
אני צריך לכתוב את המכתב שלי.
מצטער, המאמנת, כדאי שגם אני אלך.
אתקשר אלייך כדי לקבוע אימון נוסף בקרוב.
בסדר, לכו.
אבל אל תאשימו אותי כשתפסידו בעונה הבאה.
לפחות מישהו לא איבד ריכוז בגלל יום האם המטופש.
גם אתם? כולם נטשו אותי!
לא כולם, המאמן. אדוני.
זה הקטע הערמומי.
אני פונה לאחור ומעמידה פנים שאני מוסרת לרץ.
אבל אז אני שומרת את הכדור לעצמי,
עושה כמה הטעיות כדי להתחמק מהיריבים
ורצה עד קצה המגרש לטאצ'דאון.
אדוני…
זה מעניין מאוד, אדוני,
אבל אולי כדאי שנעשה את זה כשהשחקנים האחרים כאן.
לא, אני מסרבת לשנות תוכניות רק בגלל יום האם.
אולי נוכל למצוא משהו כיפי אחר לעשות.
מי אמר שאני לא נהנית?
זה פרצוף של אדם שלא נהנה?
את רוצה לדבר על זה, אדוני? -לא.
אדוני, אני מצטערת מאוד שאין לך אימא.
אני פשוט לא מבינה למה יום האם הוא סיפור גדול כזה.
יום האם הוא… מטופש!
נחמד שפתחנו את ערוץ התקשורת הזה, אדוני.
עדיף שתלכי הביתה, מארסי.
אני בטוחה שאת צריכה להכין דברים למחר.
זה טופל, אדוני. הכנתי עוגות.
אני מעדיפה להישאר כאן איתך.
זה אותו הדבר בכל שנה.
יש לי יום טוב, ופתאום מישהו מזכיר את יום האם.
ופתאום אני נזכרת שאני היחידה שאין לה אימא.
זה בטח קשה, אדוני.
בהחלט, מארסי.
בשנה שעברה העמדתי פנים שאני חולה
כדי שלא אצטרך ללכת לבית הספר באותו השבוע.
אני זוכרת. הייתה לך דלקת איכסה.
אם את רוצה, את יכולה לבלות את יום האם בבית שלי.
אין לי בעיה לחלוק באימא שלי.
אימא שלך נחמדה, אבל זה פשוט לא אותו הדבר.
יש משהו שאני יכולה לעשות?
אני לא יודעת, מארסי.
את יכולה לגרום ליום האם להיעלם ולא לחזור לעולם?
לצערי לא, אדוני.
תיארתי לעצמי.
בואי נלך להחזיר את הכדור של צ'אק.
"לאימא שלי." לא.
"אימא יקרה." לא.
"הו, אם שלי."
"היי, אימא."
כתיבת מכתבים היא אמנות אבודה.
"אימא."
זוז, ליינוס.
אני צריכה את השולחן כדי להכין מתנה מיוחדת ליום האם.
זה יהיה דיוקן של אימא בצבעי מים.
היא תביט בזה ותאמר,
"מקומו של הציור הזה הוא ראש המקרר."
נשמע רעיון מעולה.
לדעתי, המתנות הטובות ביותר באות מהלב.
שום לב, זו אמנות.
כדי להיות אמנית דגולה צריך משמעת, ריכוז
ואף פעם לא לזרז את יצירת המופת.
סיימתי!
הבטת באימא לאחרונה?
אני חושבת שאכין משהו אחר. משהו מלא השראה.
יש גבול דק בין כנות לכנות מוגזמת.
לא תצלצלי בפעמון?
אני לא רוצה לפגוש אף אחד.
את רוצה את הממחטה שלי?
אני לא בוכה, אני חושבת.
זה נראה אותו הדבר לפעמים.
טוב, היא כאן, אם את רוצה.
אני לא יודעת למה אני מתרגזת כל כך.
אולי כי את מתגעגעת לאימא שלך?
לא הייתה לי אימא מעולם. איך אני יכולה להתגעגע אליה?
אולי את מתגעגעת לדברים שאימהות עושות,
כמו להכין את העוגיות שאת אוהבת
ולחבוש לך את האצבע כשאת נחתכת
ולשיר את השיר האהוב עלייך?
אני לא מתגעגעת לדברים האלה.
אבא שלי עושה את כל הדברים האלה בשבילי. אין כמוהו.
אבא שלך באמת נחמד מאוד.
את בסדר, אדוני?
מארסי, יש כל מיני סוגי אימהות, נכון?
ודאי. לילדי אומנה יש אימהות מעולות.
גם לילדים מאומצים. יש כאלה שיש להם אפילו שתי אימהות.
נכון. ואפילו לילדים כמוני, שאין להם אימא, יש מישהו שמתנהג כמו אימא.
וכל האימהות ראויות שיחגגו להן, לא?
בטח.
אז זה מה שאעשה.
ביום האם, אחגוג לכבוד אבא שלי.
זה פשוט מאוד.
אני צריכה רק לתת לו מתנת יום האם.
כמו כרטיס ברכה?
כן, זהו זה! כרטיס ברכה!
אקנה לו כרטיס. ובום, לא ארגיש עוד איכסה. הבעיה נפתרה.
מארסי, את גאונה!
באמת?
אני לא מאמינה שיום האם כבר הגיע.
לא היה יום האם בשנה שעברה?
זה קורה בכל שנה.
תישארי ממוקדת, סאלי. אנחנו צריכים למצוא מתנה מיוחדת.
סאלי, אני חושב שיש לי תוכנית.
מה אימא אומרת תמיד שהיא הארוחה האהובה עליי?
זו שהיא לא צריכה לבשל.
בדיוק.
אז מחר נכין לה ארוחת בוקר למיטה.
זה לא ירטיב לה את הסדינים?
אני לא חושב שאת מבינה את הפרטים הקטנים של ארוחת בוקר במיטה.
מגישים אותה על מגש, יש לזה המון קלאסה.
זה נשמע לי מלכלך.
תאמיני לי, היא תמות על זה.
אבל כדאי שנעשה ניסוי קודם.
תביאי את הצלחות הטובות מארון כלי החרסינה.
כן, אח גדול.
- קמח -
מה?
חשבתי שאמרת שארוחת בוקר במיטה זה לא מלכלך.
אלוהים אדירים.
הגענו. בסדר.
אנחנו מחפשים כרטיס ברכה ליום האם שכתוב בו,
"אבא, תודה שאתה אימא טובה כל כך."
זה נשמע… הגיוני.
"אימא יקרה, החיוך שלך מאיר את יומי." לא.
"אימא יקרה, אהבתי אלייך…"
"לאם מתוקה מסוכר." גם לא זה.
איפה יש כרטיס ברכה ליום האם שהוא יאהב?
קצת משאיות או ספורט או קצת פלנל?
כל אלה פרחוניים ורכרוכיים.
"אימא, הו אימא!" נו, באמת.
לא. לעולם לא. לא.
אני לא מאמינה. אין כאן שום דבר לאבא שלי.
ראיתם כרטיסי ברכה שכתוב עליהם,
"יום אם שמח לסבתא הכי טובה בעולם?"
אני רוצה כרטיס קצר ומתוק, בדיוק כמוה.
שיהיה לך בהצלחה.
"אין כמו סבתא שלי.
יום האם שמח לסבתא הנפלאה בעולם."
זה מושלם.
תודה. מארסי.
סליחה.
אתם יכולים להראות לי איפה יש כרטיס ברכה ליום האם לאבא שלי?
אז אולי אתם צריכים להרחיב את מבחר כרטיסי הברכה שלכם.
לא לכולם יש את אותה המשפחה. בחיי.
מארסי.
מצטערת.
בואי כבר.
אני מסרבת לוותר.
בואי נלך.
אולי נעלי החלקה?
הקרסוליים שלו חלשים.
אולי פרחים? -יש לו אלרגיות.
- אהבה -
תכשיטים? -נחמד, אבל יקר מדי.
אולי עוגה?
הוא מעדיף מלוחים.
יום של פינוק?
הוא שונא מלפפון.
תכתבי לו שיר?
אני נכנעת. זה בלתי אפשרי.
אתה לא חושב שניקיון המטבח נחשב למתנה?
זמננו אוזל. בואי נמשיך לחפש.
אולי עוגת גלידה?
זה דווקא רעיון לא רע.
עוגת גלידה אחת, בבקשה.
תות. -תות.
שתהיה…
גדולה. -גדולה, בבקשה.
סאלי, חסר לי קצת. יש לך כסף?
מבלגן לבלגן.
ברור שיום האם הוא סתם עוד תרמית מסחרית.
תודה, אדוני.
האם עליי להניח שלא תאכלי מהמזימה המסחרית הזו?
ברור שאוכל.
כשמדובר בגלידה, העקרונות שלי פתוחים למשא ומתן.
אני מניחה שאתם תוהים איפה השגתי את הכתר היפהפה הזה.
זה בהחלט עלה בדעתי.
הכנתי אותו כדי לתת לאימא שלי מחר,
כדי שתרגיש איך זה להיות מלכה ליום אחד.
אני בוחנת אותו והתחושה טובה מאוד.
בחיים לא אמצא משהו לאבא שלי.
יום האם, יום האם… זה הדבר היחיד שאני שומעת.
אני חושבת שאם אשמע "יום האם" עוד פעם אחת, אני… אצעק.
קנינו לאימא שלי עוגת גלידה ליום האם.
התכוונתי לקנות לה עוגת וניל ליום האם או אולי עוגת שוקולד ליום האם.
אבל סאלי הציעה תות,
וזה נראה כמו הטעם המושלם ליום האם.
יום האם. יום האם. יום האם. יום האם.
זה נהרס! תראי מה עשית!
מצטערת, לוסיל.
צ'אק. זה פשוט…
אין לי זמן להסביר.
אדוני, תחזרי.
מתברר שיום האם הוא לא החג האהוב עליה.
אדוני? לאן את הולכת? -הביתה.
רק רציתי לקנות לאבא שלי מתנה ליום האם, ולא הצלחתי לעשות את זה.
אולי נוכל… -לא, מארסי.
לא משנה מה את רוצה להגיד, אני לא רוצה לשמוע.
בכל פעם שאת מנסה לעזור, אני מרגישה גרוע יותר בסוף.
אני מצטערת, אדוני. זו לא הייתה הכוונה שלי.
יום האם היה גרוע בשבילי תמיד וזה לא ישתנה לעולם.
אז בבקשה, עזבי אותי במנוחה.
נמלים בטח לא צריכות לחגוג את יום האם.
נמלים בנות מזל.
נמלים הן באמת בנות מזל.
הן תמיד יודעות לאן הן שייכות.
מדי פעם אבא שלי אומר לי,
"פפרמינט פאטי, את יודעת מה את?"
ואני תמיד עונה שלא.
ואז הוא אומר לי, "את אבן חן נדירה," ואז אנחנו צוחקים.
אבל לפעמים אני רוצה להיות נדירה פחות.
אני חושבת שאני מבינה.
כולם היו נרגשים מאוד היום. יותר מנרגשים.
הם שמחו לחגוג לכבוד האימהות שלהם.
וידעתי שלא משנה מה אעשה, לעולם לא אכיר את התחושה.
וכעסתי.
תהית פעם אם אולי הכעס שלך הוא בעצם עצב?
מותר לבכות, אדוני.
דמעה אחת זה לא לבכות.
אולי תיתני לאבא שלך משהו אחר.
אל תתחילי שוב.
חשבתי, אדוני, ניסינו את הדברים הרגילים.
אבל את באמת נדירה.
האם יש משהו שתוכלי לתת לו שרק את יכולה לתת?
אני לא יודעת.
טוב, איזה דברים אתם אוהבים לעשות יחד?
הכול.
אנחנו משחקים בייסבול. הוא לימד אותי כל מה שאני יודעת על פוטבול.
אנחנו אוהבים לספר זה לזה בדיחות טיפשיות. ככל שהן טיפשיות יותר, אנחנו צוחקים יותר.
הוא אוהב לשמוע אותי צוחקת. הוא אומר שזה מזכיר לו את אימא שלי.
אני יודעת איך לחגוג את יום האם.
מחר אבלה את כל היום עם אבא שלי.
נשחק ונדבר, ואני אצחיק אותו.
והוא יצחיק אותי.
ויחד, נחלוק בצחוק הגדול בעולם.
זו נשמעת מתנת יום האם הטובה ביותר שאב קיבל אי פעם.
כן! נכון! אני צריכה ללכת!
מארסי, אם אמרתי קודם משהו שפגע בך, אני מצטערת.
את חברת אמת. -גם את, אדוני.
ותאחלי לאימא שלך יום אם שמח בשמי.
בסדר, אדוני.
- לאימא -
זה טוב. אבל האם זה טוב מספיק לראש המקרר?
זה בהחלט באיכות של ראש המקרר.
תודה לאל.
התחלתי לחשוב שאני מפקפקת בעצמי.
אבל עוד חסר משהו. -מה? אבל הרגע אמרת…
כל כרטיסי הברכה צריכים מסר בפנים. זה כלל.
בסדר, חכמולוג. מה כתוב במכתב שלך?
קחי.
ליינוס. זה… זה כל מה שהייתי רוצה להגיד בעצמי.
תשמעי, המכתב שלי צריך משהו להיות בתוכו.
אם את רוצה, אפשר להכניס אותו לתוך כרטיס הברכה שלך
וניתן אותם לאימא יחד.
אתה תסכים?
דרוש רק שינוי קטן אחד כאן.
"אימא היקרה, אני כותב לך את המכתב הזה
כדי להודות לך על הפתקים שאת מכניסה לארוחות שלי לבית הספר.
וגם כדי להודות לך על הארוחות בבית הספר, במיוחד כריכי הנקניק,
על הטונה פחות."
"זו הדרך שלי להודות לך על כל הדברים שאת עושה למעני.
כשאני מפחד, את מחבקת אותי ומתנהגת במתיקות.
כשאני בודד, את מכנה אותי 'החבר הכי טוב שלך לעד'.
אני אוהב את זה.
את תמיד מוצאת זמן להקשיב לרעיונות החדשים שלי."
- חיבוקים -
"את מחבקת ומנשקת אותי, גם ליד החברים שלי,
לפעמים זה מביך, אבל אני אוהב את זה בכל זאת.
כשאני טועה, את מעודדת אותי לנסות שוב ושוב.
את מוודאת שאני בטוח בכל לילה.
את נותנת לי את המיטב שלך בדרכך המיוחדת."
רוץ, אבא.
תפיסה מעולה.
תיפרד מהכדור הזה, אבא.
ויש לי עוד בדיחה. מה אמרה הביצה לשף?
"אתה שובר אותי."
"כשאני עצוב, את מצחיקה אותי.
ואז גם את צוחקת, וזה גורם לי לצחוק עוד יותר."
"ובעיקר, אני יודע שאת אוהבת אותי ושתמיד תעמדי לצדי.
אני מניח שכך נוהגות אימהות. אבל את הטובה ביותר. זו הסיבה…"
עכשיו את מצטרפת.
"שאנחנו אוהבים אותך מאוד. יום אם שמח."
- לאימא -
- מבוסס על הקומיקס "פינאטס" מאת צ'ארלס מ' שולץ -
- לזכר רוב גיבס 2020-1964 -
תרגום: אסף ראביד
- תודה, ספארקי. תמיד בלבנו. -