Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
CINK!
PSYCHIATRICKÁ POMOC NEORDINUJE
Pojď, Soňo. Nemůžu se zpozdit. To já naplánoval trénink.
Jdu hned za tebou, bráško.
Pozor!
Dobré ráno, Karlíku.
Dobré, Ládíku, Lucko. Připraveni na trénink?
Proč se otravovat s tréninkem? Stejně nevyhráváme.
Právě proto. Už nechci prohrávat.
Ber to takhle, Karlíku.
Víc se naučíme z prohry než z výhry.
Tak to jsem nejchytřejší člověk na světě.
Nepopřeješ mi dobré ráno, ty můj bobánku?
Nejsem žádnej tvůj bobánek!
Co máš v plánu, Karlíku?
Nové dresy? Novou taktiku? Nového rozehrávače?
Ne, nového trenéra.
Možná nejsi až takový ťulpas.
Z lásky mamince (a tatínkovi)
- Dobré ráno. - Dobré, Májo.
O fotbale mám načteno.
Těším se, až si kopnu do té staré prasečice.
Vepřovice. A ve fotbale není všechno „staré“.
- Když to říkáte, pane. - Neříkej mi „pane“. Jsem kouč.
Poslouchejte.
Tady Chuck mě požádal, abych jeho tým pomohla dostat do formy.
Není nad pořádnou výzvu.
Připraveni? Dobrá.
Na zahřátí si dávám stokrát skákacího panáka.
Májo?
Slyšeli jste. Skákejte!
Raz, dva, tři…
…čtyři, pět, šest, sedm, osm, devět, deset,
jedenáct, dvanáct…
- Promiň mi zpoždění. - Snad máš dobrou výmluvu.
Ano. V cukrárně byla fronta kvůli zítřejšímu Dni matek.
Co?
To je zítra? Jak jsem na něj mohl málem zapomenout?
- Den matek? Výjimečný. - Dost už řečí.
- Májo, kde jsme skončili? - Nevím.
Zapomeň na to.
Čas na malou ukázku. To, co uvidíte,
je pořádnej, drsnej, nelítostnej fotbal.
Májo, sem s nimi.
Sledujte toho s legračním nosem. To jsou ale pohyby.
Tak jo, stačí.
Začneme jednoduchým kopem. Připrav ho!
Pěkný zásah, prcku.
Oklepej se. Zapomeň na kop. Zkusíme přihrávky.
Nevím, co by se mámě líbilo. Ty jsi chytrý. Co máš v plánu?
Máma mi každý den dává do sáčku s obědem vzkaz,
jako tenhle.
„Milý synku, pilně se uč.
To, co potřebuješ k opravdovému štěstí, máš v sobě.
Oběd je jen bonus. S láskou máma.“
Občas se nechá unést.
Rovně a ostře vpravo.
Teď vlevo. A zpátky.
Nevracej se! Je to přihrávka, ne vracečka.
Letos jí chci napsat speciální děkovný dopis.
Jen ještě nevím, co napíšu.
Psaní není zrovna moje parketa.
„Růže jsou… Fialky jsou…“
Takhle se to nehraje! Sejmi ho!
Slyší mě vůbec?
Co to děláte?
Vyrobím mámě dárek, který bude hotové umělecké dílo.
Vážně? A jaký?
Vědět to, tak to řeknu!
- Co dáš mámě ty? - V poslední době je moc hodná,
tak její dárek vylepším novou pětidolarovkou.
Jak pozorné.
Prachy na dřevo.
Nemáš míč.
Já mámě napíšu sonátu.
Nazvu ji „Jsi nejlepší máma“ a bude v F dur.
Máma miluje objímání. Vyrobím jí na to poukázky.
Stůj! Ohlídni se!
Na prcka to ujde. Běž! Do toho!
Jo!
Nebylo to elegantní, ale je to touchdown!
Viděli jste… to?
- …matek. - Den matek.
Den matek je nej.
- Šťastný Den matek. - Miluju ho.
Věnujete mi pozornost?
Pokud teda nemáte na práci něco lepšího.
Jdu do papírnictví pro výtvarné potřeby.
Jdu vyrábět poukázky.
Musím cvičit poslední větu své sonáty.
K bonboniéře by se hodilo přáníčko.
Pustím se do toho psaní.
Promiň, trenére. Taky bych měl jít.
Zavolám kvůli dalšímu tréninku.
Fajn, jen si jděte. Ale nevyčítejte mi, až prohrajete sezónu.
Aspoň někdo nešílí kvůli hloupýmu Dni matek.
Tak vy taky? Všichni mě opustili.
Všichni ne, trenére. Pane.
Teď ta záludná část.
Otočím se a naznačím přihrávku obránci.
Ale pak si míč nechám,
pomocí pár triků se vyhnu soupeři
a poběžím po hřišti pro touchdown.
Pane…
To je vážně zajímavé,
ale asi bychom měly počkat na ostatní.
Ne. Nehodlám měnit plány jen kvůli Dni matek.
- Co si tak najít jinou zábavu? - Kdo říká, že to není zábava?
Vypadám snad, že si to neužívám?
- Chceš si o tom promluvit? - Ne.
Vážně je mi líto, že nemáš mámu.
Jen nechápu, proč to všichni tak řeší.
Den matek je… hloupej!
Je dobře, že jsme o tom začaly.
Měla bys jít domů, Májo.
Jistě si musíš na zítra něco připravit.
Nemusím. Upekla jsem košíčky.
Radši bych zůstala s tebou.
Každý rok je to stejné.
Mám fajn den, dokud někdo nezmíní Den matek.
A najednou mi připomene, že já jediná mámu nemám.
To musí být těžké.
To jo, Májo.
Loni jsem předstírala nemoc, abych nemusela do školy.
Pamatuju si. Přepadla tě melancholie.
Můžeš strávit Den matek u nás. Klidně se o mámu podělím.
Tvoje máma je milá, ale není to to samé.
Můžu ti nějak pomoct?
Nevím, Májo.
Dokážeš Den matek zrušit?
Obávám se, že ne.
To jsem si myslela.
Vrátíme Chuckovi míč.
„Mojí mámě.“ Ne.
„Nejdražší maminko.“ Ne.
„Ó, matko má.“
„Ahoj, mami.“
Lidi už dopisy psát neumí.
„Matko.“
Uhni, Ládíku.
Potřebuju místo na výrobu speciálního dárku.
Namaluju mámin portrét akvarelovými barvami.
Na první pohled řekne: „Ten obrázek patří až nahoru na lednici.“
Skvělý nápad.
Ty nejlepší dárky jsou od srdce.
Kuš, ty srdce. Tohle je umění.
Skvělý umělec musí být disciplinovaný, soustředěný
a nesmí své dílo uspěchat.
Hotovo!
Vidělas teď někdy mámu?
Vyrobím něco jiného. Něco inspirativního.
Mezi upřímností a přílišnou upřímností je tenká hranice.
Nezazvoníš?
Nechci nikoho vidět.
Nechceš půjčit kapesník?
Nebrečím, přemýšlím.
Občas je to k nerozeznání.
Je tady, kdybys potřebovala.
Nevím, proč mě to tak trápí.
Možná protože ti chybí máma.
Nikdy jsem mámu neměla. Tak jak mi může chybět?
Možná ti chybí to, co mámy dělávají, pečou oblíbené sušenky,
zalepí ti poraněný prst a zpívají oblíbenou písničku.
To mi nechybí.
To všechno dělá za mámu táta. Je nejlepší.
Tvůj táta je moc fajn.
Jsi v pořádku?
Májo, existují různé typy mám, viď?
Jo. Pěstounské děti mají skvělé mámy.
Adoptované děti taky. A některé děti mají dvě.
Přesně. A i děti jako já, co mámu nemají, mají někoho, kdo je jako máma.
A všechny ty mámy si zaslouží uznání, nemyslíš?
Jistěže ano.
Přesně to udělám. Na Den matek budu oslavovat svýho tátu.
Je to tak prostý.
Stačí jen dát mu nějaký dárek.
Třeba přáníčko?
Ano, to je ono! Přáníčko!
Dám mu přáníčko. Bum! Už žádná melancholie. Hotovo.
Májo, ty jsi génius!
Opravdu?
Nemůžu uvěřit, že Den matek je už zítra. Nebyl loni?
Den matek je každý rok. Soustřeď se. Musíme vymyslet něco speciálního.
Soňo, asi mám plán.
- Jaké je mámino nejoblíbenější jídlo? - To, co nemusí vařit.
Přesně tak.
- Zítra jí připravíme snídani v posteli. - Nebude mít špinavé povlečení?
Asi nechápeš, jak taková snídaně v posteli vypadá.
Servíruje se na podnose a je fakt stylová.
- Z toho bude nepořádek. - Věř mi, bude nadšená.
Ale nejdřív si to zkusíme.
Přines ze skříně ty sváteční talíře.
Rozkaz, bráško.
MOUKA
Co…
Neříkals, že z toho nepořádek nebude?
Dobrý bože.
Tak jsme tady. Fajn.
Hledáme přáníčko s nápisem: „Díky, tati, že seš tak dobrá matka.“
To zní… logicky.
„Milá maminko, tvůj úsměv mi rozzáří den.“ Ne.
„Maminko, má láska…“
„Mámě, co je sladší než cukr.“ To taky ne.
Co nějaká přáníčka pro tátu?
S náklaďáky, sporty nebo trochou flanelu.
Tohle jsou samý kytky a slaďárny. „Matko, ó, matko!“ Ach jo.
Ne. Nikdy. Ne.
Neuvěřitelný. Pro mýho tátu tu nic nemají.
Nenašly jste přání, kde stojí: „Šťastný Den matek nejlepší babičce“?
Chci něco malého a milého, jako je ona.
Hodně štěstí.
„Babička jako ta moje je jen jedna.
Šťastný Den matek té nejlepší babičce.“
Perfektní.
Děkuju. Májo.
Promiňte.
Poradíte mi, kde najdu přání pro tátu ke Dni matek?
Možná byste měli rozšířit nabídku.
Ne každej má typickou rodinu. Šmarjá.
Májo.
Pardon.
Pojď.
Já to nevzdám.
Jdeme.
A co brusle?
Má slabý kotníky.
- Květiny? - Má alergii.
LÁSKA
- Šperky? - Pěkný, ale drahý.
Dortík?
Je spíš na slaný.
Den plný hýčkání?
Nesnáší okurky.
Složit písničku?
Já to vzdávám. To se nedá.
Není úklid kuchyně taky dárek?
Už nemáme moc času. Budeme hledat dál.
Co zmrzlinový dort?
To není špatný nápad.
Zmrzlinový dort.
- Jahodový. - Jahodový.
No…
- Velký. - Velký, prosím.
Soňo, mám málo. Nemáš nějaké peníze?
Pořád je nějaký problém.
Den matek je jen další komerční podvod.
Děkuju.
Takže ten komerční podvod neochutnáš?
Jistěže ochutnám.
Když jde o zmrzlinu, moje zásady jdou stranou.
Nejspíš se ptáte, kde jsem vzala tu krásnou korunu.
Fakt mě to napadlo.
Vyrobila jsem ji pro mámu,
aby mohla být na jeden den královnou.
Testuju ji a je to skvělý pocit.
Nikdy neseženu nic pro tá…
Den matek, Den matek… Kam se hnu, neslyším nic jinýho.
Ještě jednou uslyším „Den matek“, a začnu křičet.
Máme pro mámu ke Dni matek dort.
Chtěl jsem jí ke Dni matek dát vanilkový nebo čokoládový.
Ale Soňa navrhla jahodový.
Perfektní příchuť ke Dni matek.
Den matek. Den matek. Den matek.
Je zničená! Koukni, cos provedla!
Promiň, Lucie.
Chucku. Já…
Na vysvětlení není čas.
Vrať se.
Den matek zjevně není její oblíbený svátek.
- Hej! Kam jdeš? - Domů.
Jen jsem chtěla dárek pro tátu. A i v tom jsem selhala.
- Možná… - Ne, Májo.
Ať je to cokoli, nechci to slyšet. Tvoje pomoc vždycky všechno jen zhorší.
To mě mrzí. To jsem nechtěla.
Den matek pokaždý protrpím a to se nikdy nezmění.
Tak mi dej prosím pokoj.
Mravenci určitě Den matek neslaví.
Ti se mají.
Mravenci mají asi štěstí.
Zdá se, že vždy vědí, kam patří.
Táta mi občas řekne:
„Péťo, víš, co jsi?“
Vždycky odpovím „ne“.
Pak mi řekne: „Jsi jedinečný klenot.“ A pak se tomu smějeme.
Ale občas si přeju, abych tak jedinečná nebyla.
Asi ti rozumím.
Dneska byli všichni tak natěšení. Víc než to.
Měli radost, že mohou oslavovat své mámy.
A já věděla, že ať udělám cokoli, nikdy ten pocit nepoznám.
Měla jsem zlost.
Nenapadlo tě někdy, že ta tvoje zlost je možná smutek?
Klidně plakej.
Jedna slza není pláč.
Mohla bys dát tátovi něco jiného.
Nezačínej s tím.
Všechno obvyklé už jsme zkoušely. Ale ty jsi jedinečná.
Nenapadá tě něco, co bys mu mohla dát jen ty?
Nevím.
Co rádi děláte společně?
Všechno.
Hrajeme baseball. Všechno, co vím o fotbale, mám od něj.
Vyprávíme si hloupý vtipy. Čím hloupější, tím víc se nasmějeme.
Má rád můj smích. Prý mu připomíná mou maminku.
Už vím, jak to oslavíme.
Zítra strávím celý den s tátou.
Budeme si hrát a povídat si. Rozesměju ho a on zase rozesměje mě.
A zasmějeme se spolu jako ještě nikdy.
To zní jako nejlepší dárek pro tátu ke Dni matek.
Jo! To jo! Už musím jít!
Májo, promiň, jestli jsem předtím řekla něco, co ti ublížilo.
- Jsi vážně kámoška. - Ty taky.
A šťastný Den matek tvý mámě!
Vyřídím.
MAMINCE
Dobrý. Ale zaslouží si to místo na ledničce?
Kvalitou rozhodně.
Díkybohu.
Už jsem o sobě začínala pochybovat.
- Ale pořád tomu něco chybí. - Co? Ale říkals…
Přáníčko potřebuje text. Tak to je.
Fajn, ty chytráku. Co máš v tom dopise ty?
Na.
Ládíku, to je… Je tu všechno, co bych chtěla říct, ale nevím jak.
No, potřebuju ten dopis do něčeho vložit.
Můžeme ho dát do tvého přáníčka a obojí darovat mámě společně.
To bys udělal?
Chce to jen malou změnu. Tady.
„Milá maminko, děkuji za vzkazy, co mi přikládáš k obědu.
A taky za mé školní obědy, hlavně za ty boloňské sendviče,
za ty tuňákové až tak ne.“
„Chci ti poděkovat za všechno, co pro mě děláš.
Když mám strach, konejšivě mě obejmeš.
Když jsem osamělý, jsem tvůj nejlepší kamarád. To mám rád.
Vždycky si najdeš čas na mé nové nápady.“
OBJETÍ
„Objímáš mě a pusinkuješ mě i před kamarády,
což je mi někdy trapné, ale i tak to miluju.
Když se mi něco nedaří, povzbuzuješ mě, ať to zkouším dál.
Večer dbáš na mé bezpečí.
Dáváš mi všechno svým jedinečným způsobem.“
Hážu daleko.
Pěkný chycení.
Tohle nedáš, tati.
A další. Co řeklo vejce šéfkuchaři?
„Já z tebe prasknu.“
„Vždy mě rozesměješ.
Pak se směješ i ty, a já se směju ještě víc.“
„Především vím, že mě miluješ a vždycky mi budeš oporou.
To asi mámy dělají. Ale ty to umíš nejlíp. Proto…“
Teď do toho vstoupíš ty.
…tě taky moc, moc milujeme. Šťastný Den matek.
MAMINCE
NA MOTIVY KOMIKSU PEANUTS
PAMÁTCE ROBA GIBBSE
Překlad titulků: Petra Kabeláčová
DĚKUJEME, SPARKY. NAVŽDY V SRDCI.