Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ha kívánsz egy csillagtól
Álmaid valóra válnak
Fülbemászó kis dallam, nem? Hogy s mint?
A nevem Tücsök. Tücsök Tihamér, hogy pontos legyek.
És azért jöttem, hogy elmeséljek egy csodás mesét.
A történet a régmúltban kezdődik.
Igazából úgy indul, hogy valamikor réges-régen.
Ez az. Sokkal jobb. Így pontosabb.
Sosem értettem ezt a szóhasználatot. Mi az, hogy "réges-régen"?
Hé, ki meséli a történetet? Te vagy én?
Te meg ki vagy?
Te. Csak már idősebb és tapasztaltabb.
Komolyan? Miből gondolod?
Mert én vagyok a már megtörtént eseményeket elmesélő elbeszélő.
Pontosan tudom, hogy milyen kaland vár rád.
Tényleg? Akkor erre válaszolj! Meddig kell még így vacognom?
Haladj csak előre! Majd megtudod.
Nahát, szép kis mesemondó!
Folytathatom?
Csak nyugodtan. Ha ez tesz boldoggá.
Köszönöm!
Egyszer volt, hol nem volt, valamikor réges-régen,
utazásaim során egy különös kis falucskába vetődtem.
„Mastro Gepetto. Fafaragó, órák, játékok, apróságok készítése.”
Apróságok? Ez a nekem való hely.
"Talán ide valamit
"a fül mögé kicsit
"Nem fiú, de játékot a bábos majd megveszi
"A régmúltra emlékezve megint hiányozni kezd
"Fiatal lelke, néma éneke
"A múlton rágódom
"Álmaimban látom Oly tisztán, bizony
"Bárcsak az álmok megvalósulhatnának
"Talán örökre elveszett
"Elmémben a lénye
"Emléke elvezethetne ahhoz
"Ahogy akkor éreztem, mikor még velem volt"
Csupa nevetés volt az élet
Még nem tudtuk
Hogy a boldogság nem tarthat örökké
Bár több lehetne ez egy emléknél
De már csak az maradhat
Mit öreg szemeim látnak
Hogy milyen is volt
Mikor még itt volt
Nekem
Igen.
Egész jó.
Bocsánat, hölgyem!
Nos...
Figaro, elkészült. Hogy tetszik?
Tényleg?
Szerintem nagyon is hasonlít rá.
De még mennyire.
Jaj, Figaro! Megint itt van signore Rizzi.
Nem, signore Rizzi, sajnálom. A bolt 18:04-kor bezárt.
-Pontban naplementekor. -Nos, Gepetto, elnézést a zavarásért.
Fényt láttam, és gondoltam, még egyszer megkérdezem.
Kérem, adja el nekem a kakukkos órát
az aranyos kacsával és a kis aligátorral!
Már számtalanszor megmondtam, az óra nem eladó.
Adok érte 20 lírát. 30 lírát.
Mondjon egy árat, Gepetto, megadom.
Nincs az a pénz, uram.
Tényleg sajnálom, de a kakukkos óráim nem eladók.
De akkor minek a bolt, ha nem adja el az órákat?
Ez bonyolult. Egy zenélő dobozhoz mit szólna?
Jó éjt, Gepetto! Most csalódottan távozom.
Nem akarják megérteni, igaz, Cleo? Az órák az életem.
Ezek a legkülönlegesebb alkotásaim.
A drága Constanzámnak készítettem őket,
ő rajongott mindegyikért.
Az összesért.
De téged az óráknál is jobban szeretett, drága kisfiam.
Édes kisfiam.
Elég a szomorkodásból! Kell egy kis vidámság!
Ezért rajzoltam rád mosolyt. Hogy mindig boldog légy.
De hogy is hívnak?
Szükséged van egy névre. Igen. De mi legyen az?
Hogyan nevezzelek el?
Fából lettél kifaragva.
Fenyőfából készítettelek.
Egy fenyőfából faragott fiú vagy.
Pinokkió.
Pinokkió. Igen.
Egyetértesz a Pinokkió névvel?
Igen.
Na, Figaro, ugye neked is tetszik a Pinokkió? Igen.
Hé! Ne!
Táncoljunk!
Ezt nevezed te zenének?
Ne félj tőle, Figaro! Nem.
Nem. Miért? Mert kedvel téged.
Figaro, nem!
Még Cleo szerint is nagyon jóképű.
Figaro, gyere! Ne légy ilyen betoji!
Figaro!
Mi az?
Igen. Hamarosan, de...
Várjuk ki! Nyugalom!
Ez az! Igen.
Most már ideje lefeküdni.
Jól van.
Jó éjt, Cleo, kicsi vízi sellőm!
Jó éjt!
Jó éjt, drága szülinapos kisfiam!
Milyen gyönyörű, tiszta az égbolt! Csoda szép.
Figaro, nézd! Rásüt Pinokkióra a holdfény.
Szinte olyan, mintha élne.
Figaro, nézd! Oda nézz! Hullócsillag!
Egek, utoljára akkor láttam...
Kívánjunk valamit! Jó?
Fényes csillag, úgy csillog. Az első csillag, amit látok.
Arra kérlek...
Arra vágyom…
Hogy is kezdjem?
Arra vágyom...
Bárcsak...
Figaro, tudod, mit kívántam? Azt, hogy...
Nem. Ha elmondom, még azt hinnéd teljesen...
Az a baj azzal az órával, hogy mindenbe belekotyog.
Érted? Mindenbe belekotyog. Ketyeg az óra, kotyog az óra.
Mindegy. Ideje aludni.
Azért
csodás lenne, ha a vágyam valóra válna.
Fantasztikus.
Mi a manó? Életre kelt.
Na jó, mi ez az egész?
-Szent egek, mozogsz! -"Szent egek, mozogsz!"
A kutyafáját! Te beszélsz.
"A kutyafáját! Te beszélsz."
-Nem, te beszélsz. -"Nem, te beszélsz."
-Igen, azt tudom. De neked is megy. -"Igen, azt tudom. De neked is megy."
Jól van, rendben. Semmi baj.
Mindenki nyugodjon meg! Megérkeztem. Miben tudnék...
Igen. Már látom a problémát.
Nem hiszek a szememnek! Egy tündér!
Ugye te nem vagy igazi?
Dehogynem az! Életre kelt, nem?
-És te ki lennél? -Tücsök Tihamér.
Bogár, boulevardier, flâneur, habzsolom az életet. És te?
A derék Gepetto szívből jövő kívánságát jöttem teljesíteni.
-A Kék tündér vagyok. -"A Kék tündér vagyok."
-Nem, ez az én nevem. -"Nem, ez az én nevem."
Már látom a problémát.
-Próbáljuk meg újra! A Kék tündér vagyok. -Üdv, Kék tündér!
Máris jobb. Igen, a nevem Kék tündér.
-És a tied? -Nem tudom.
Hallottam, hogy Gepetto Pinokkiónak nevezte el.
A nevem Pinokkió.
Ha jól hallom, a fejed fenyőfából van. Pino rá az olasz szó.
Tökéletes név egy fafejű fiúnak.
-Fiú vagyok? -Igen. Fafiú.
Gepetto pedig a fafaragó, aki ott húzza a lóbőrt, ha nem tévedek.
Igen, mondhatjuk, hogy ő Pinokkió papája.
-"Papája"? -Igen, papa. Papi. Tudod, apa.
Azaz, az lenne, ha Pinokkió igazi kisfiú lenne.
Ha Gepetto igazi kisfiúra vágyik, miért bábot faragott?
Persze kisfiú máshogy is születhet,
de szerintem Gepetto nem sokat jár el,
és a meglevő eszközeiből ennyit tudott kihozni.
De én egy beszélő tücsök vagyok,
szóval nem tisztem eldönteni, hogy mi igazi.
-Kék tündér kisasszony, én igazi vagyok? -Igen, Pinokkió, nagyon is az vagy.
Igazi, életre kelt báb, festett arccal, ami egy igazi kisfiúéra hasonlít.
Már-már az, amire apád vágyott.
És mikor lesz belőlem igazán igazi kisfiú?
Mert úgy tűnik, papát az tenné boldoggá.
"Kicsiny báb, ki fából lettél Gepetto kívánsága hozzánk elért
"De kusza és zavaros Érzéseit félreértvén
"A csillag fényétől a játék megelevenedett Egy bábfiú lett, ki jóságot sejtetett
"De hogy igazán igazi lehessen A próbán meg kell feleljen"
Gepetto eljátszotta a szerepét, és én is az enyémet.
A többi már rajtad áll.
Csak légy mindig bátor, őszinte és önzetlen!
Mit kell tennem?
Meg tanulnod, hogy mi jó és mi rossz.
-Jó, de ezt honnan tudjam? -Megsúgja a lelkiismereted.
Lelki istenek? Azok kicsodák?
Dehogy. "Lelkiismeret." Elvont főnév, egyes számban.
A lelkiismeret az a halk, szelíd hang, amire sokan nem szívesen hallgatnak.
Ezért olyan a világ manapság, amilyen.
Te vagy a lelkiismeretem?
Ki? Én? Dehogyis.
Tücsök vagyok. Inkább lény, mint lélek.
Nem lennél a lelkiismerete?
Én? Inkább nem. Elég elfoglalt vagyok.
Tényleg? Szerintem elveszett lélek vagy, egy állandó lakcím nélküli bogár.
Céltalan kalandor, aki kandallótól kandallóig ugrál,
se célja, se munkája, se reménye, se feladata nincsen.
Na ide figyelj!
Csak mert besurrantam valakihez megmelegíteni a hátsómat,
és persze előfordulhat, hogy egy-két helyről kidobtak...
-Jó, mondasz valamit. -Figyelj!
Meg tudod különböztetni a jót a rossztól?
Naná, hogy igen!
Erkölcsileg rendkívül szilárd bogár vagyok,
bármit is beszélnek rólam.
Megbeszéltük. Térdre, Tücsök úr!
Mostantól te vagy Pinokkió lelkiismerete.
-Ideiglenes lelkiismerete. -Hogyne. Ideiglenes lelkiismerete.
Amíg Pinokkiónak ki nem fejlődik a sajátja.
Mostantól te vagy a jó és a rossz legfőbb tudora,
és kísértésekkor hű tanácsosa.
Állj fel, Tücsök Tihamér lovag!
Nahát! Ez már tetszik.
"Feladatod töltsön el büszkeséggel Lelkiismereted erősödjön e küldetéssel
"Most pedig, kedves Pinokkióm Nekem ideje továbbhaladnom"
Ajjaj! Megint rímekben beszél. Úgy néz ki, magunkra maradunk.
Pinokkió, ha egy fiú bátor, őszinte és önzetlen,
az apja büszke lesz rá.
És ahhoz, hogy igazi légy, nem az a legfontosabb, hogy miből faragtak,
hanem hogy mi lakozik a szívedben.
A sors kegyes
A szerető lelkeknek megadja
Hogy beteljesülhessen
Titkos reményük
Mint derült égből villámcsapás
A sors közbeszól és téged megóv
Ha kívánsz egy csillagtól
Álmaid
Valóra válnak
Mi volt ez? Hallottam valamit.
Zajt hallottam.
Van itt valami.
Figaro, te nem hallottad?
Mert én igen.
Te? Nem...
Hallottad, Figaro?
Én meghallottam. Meg ám.
Hallottam valami zajt.
Na és te? Te nem hallottál semmit, Cleo?
-Pinokkió, te sem hallottad? -Dehogynem!
Jól van, én is hallottam. És most, hogy már beszélsz...
Szia, papa!
Én vagyok az, Pinokkió!
-Te beszélsz! -Igen. És mozogni is tudok.
Ez hogy lehet? Mozogsz! És beszélsz is!
Itt járt a Kék tündér. Azt mondta, a kívánságod miatt.
A Kék tündér? A Kék tündér!
Tényleg! Azt kívántam... arra vágytam...
Tudom! Egy igazi kisfiúra. És képzeld!
Én majdnem az vagyok. Sőt, igazivá is válhatok.
Elég, ha megteszek... egy csomó dolgot.
Egy majdnem igazi fiú?
Egy majdnem igazi fiú.
Majdnem igazi!
Szinte igazi!
Nézzenek oda! Mi lett belőled! Szinte már igazi vagy.
Egy család leszünk.
Egy majdnem igazi fiú!
Ide zene kell!
Tánc! Tudsz táncolni, Pinokkió?
Nagyszerű facipőt kapsz
Aztán énekelünk és táncolunk Egész álló nap
Ha szálkára lépsz Megragasztalak
Gondoskodom rólad
Igen, úgy lesz
Pinokkió, Pinokkió Mi a manó?
Pinokkió, Pinokkió Drága kisfiam, kifaragtak fából
Pinokkió, Pinokkió Nekem...
Szabad? Köszönöm! Lekötelez.
És szerinted is jó
És így Pinokkió is csatlakozott Gepetto kis családjához.
És pár mozaikcsaládos zűrtől eltekintve...
rendezett, kiegyensúlyozott életet éltek.
Pinokkió!
Pinokkió, sokat gondolkoztam.
És szerintem elkezdhetnél iskolába járni.
Tényleg, papa? Igazán?
Papa, mi az a nagy fényes izé?
Az a Nap, fiam.
Minden nap megkerüli a Földet. Egyszerű, alap fizika.
Majd az iskolában megtanulod.
És ők lesznek az iskolatársaid. Signora Vitelli, buon giorno!
Gepetto!
Pinokkió! Várj csak!
Figaro, köszönöm! Olyan rég volt, majdnem elfelejtettem.
Itt a leckekönyved. És egy alma a tanárodnak.
Fordulj meg! Hadd nézzelek!
Jól festesz. Remekül.
Pinokkió, figyelj!
A város elég kesze-kusza.
Sok a kanyargós utca, szóval csak figyelj oda!
És ha eltévedsz, ne feledd, hogy két utcára vagyunk a szökőkúttól.
A suli után egyenesen hazajövök.
Én pedig itt foglak várni.
És pontban ötkor vacsorázunk.
Értem, papa. Pontban ötkor.
Így van. Na, menj!
Nem!
Figaro, nem! Már el is ment.
Az én kisfiam.
Sofia, buon giorno!
Jó kis szeméttel szolgálhatok.
Tessék!
Máris hiányzik, ugye? Igen.
Nekem is hiányzik. Már most. És neked, Figaro?
Igen? Nos, az iskolába járás hasznára fog válni.
Iskolába? A kutyafáját! Mennyi az idő?
Késéssel kezdem az első munkanapomat!
Ne egyél meg! Hagyjál!
Nyugalom! Nem eszem bogarat. Túl melós. A szemét jobb.
Hát akkor, köszönöm. Ez jó hír. Már azt hittem, itt a vég.
-A nevem Tücsök. Tücsök Tihamér. -Örvendek! Sofia vagyok.
Látom, új vagy. Ez egy remek kis...
Ne haragudj! Nem akarok közbevágni,
de én vagyok Pinokkió lelkiismerete, és elaludtam.
Megtennéd nekem azt a szívességet, hogy elrepítesz az iskoláig?
Elaludtál munkaidőben?
Szóval már a lelkiismeretet is másra bízzák?
-Az én időmben... -Sofia, sietős lenne.
A kis báb lelkiismeret nélkül kóborol az utcákon.
Tudod, mekkora bajba kerülhet?
Hát az én lelkiismeretem maradjon tiszta!
Oké, Jó vagy rossz uraság. Gatyát felkötni!
A NAGY STROMBOLI MARIONETT SHOW
Lám, lám, lám! Stromboli! A vén csirkefogó megint itt ütött sátrat.
Emlékszel, hogy zsinórokat kötöttem rád, és eladtalak neki, mint bábot?
Aztán amikor rájött, hogy elverte...
Gideon, hallgasd!
Az iskolába tartó ártatlan gyermekek vidám nevetését.
Tudásra szomjazó elméjük a tudás forrása felé igyekszik.
Iskola. Remek intézmény.
Mire menne nélküle ez a buta világ?
Oda nézz! Egy fafiú.
Egy fiú fából? Nézd, Gideon! Ez hihetetlen.
Eleven báb, zsinórok nélkül.
Gideon, valaki egy egész vagyont adna érte.
Gondolkozzunk csak! Kinek kellene egy eleven...
Megvan! Stromboli! A fél karját is odaadná érte.
Alig várom, hogy az iskolában erről is tanulhassak.
Siess! Elébe vágunk.
Istenkém, de ügyetlen vagyok! Szörnyen sajnálom.
-Remélem, nincs komoly sérülés! -Sérülés?
Törés, kár, helyrehozhatatlan hasadás.
Kutya bajom.
Ez örömhír. Biztos jó ellenálló tölgyből készítettek.
Fenyőfából. Ezért neveznek...
Értem, fenyőből. Nos, nem lehet mindenki minőségi fából.
Lám, lám! Kész tudós lehetsz. Igazi irodalmár.
Gondolom, épp a tudományos akadémiára tartottál előadást tartani.
Nem. Iskolába megyek,
hogy egy csomót tanuljak, hogy igazi fiú lehessek, és a papa büszke legyen rám.
Igazi fiú?
Mi az ördögért akarnál igazi lenni, amikor híres is lehetsz?
-Híres? -Igen, híres!
A színházról beszélek.
Rivaldafény, zene, tapsvihar, hírnév!
Hírnév? De én igazi akarok lenni.
Persze, fiacskám.
De tudtad, hogy sokak szerint addig nem vagy igazi,
amíg nem ismer mindenki?
Aki híres, az igazi is. Addig viszont senki sem vagy.
Egy senki akarsz lenni? Nem! Arra senki sem vágyik.
Mindenki szeretne valaki lenni.
De a papa szerint iskolába kell járnom.
Hát persze! Minden szülő ezt mondja. Apád nem ismeri fel a tehetséget.
Mi szükség oktatásra,
ilyen karizma, ilyen arcél, ilyen termet mellett?
Hiszen született színész! Ugye, Gideon?
És nem csak az. Hanem szabadúszó. Nem! Influenszer.
Apád nagyon büszke lesz rád.
-Komolyan? -Hát persze.
Látja majd a neved a fényes plakátokon. Öles betűkkel kiírva!
-Hogy is hívnak? -Pinokkió.
Pinokkió!
P-I-N-O...
Valószínűleg K. Mindegy. Túl sok a betű.
Kell egy egyszerű, hatásos színpadi név.
Tölgy Tóni. Tuskó Feri.
Megvan! Fenyő Karcsi.
Nem, ezzel semmire se megyünk. Vesztegetjük a drága időnket.
Mégsem akarod büszkévé tenni apádat?
-Dehogynem. -Tehát?
-Jól van, híres leszek. -Kitűnő!
Hej, didili-hó
Színésznek lenni jó
Cilindert hordhat és ezüst botot Az aranyórája meg gyémánt láncon lóg
Hej, didili-héj
A színész vígan él
Sztárnak lenni jó A színészet nekem való
Ott! Már látom. Egyenesen előttünk. Tizenkét óránál.
Bocsánat, emberek! Elnézést! Átrepülünk!
Kösz, Sofia!
-Mi? -Tihamér, mit keresel ott fent?
Ki? Mi? Kihez beszélünk? Mi az a Tihamér? Várjunk! Nem...
Hová tűnt? Hol kell keresni? Azt állítod, hogy...
Tihamér, képzeld! Nem kell iskolába járnom.
Inkább híres lesz. És akkor papa büszke lesz rám.
Jól van. Csillapodj, fiam! Emlékszel, mit mondtam a kísértésről?
Ő az.
Dehogy, ő Derék Rókus, az ügynököm.
Derék Rókus?
Pinók, jó ha tudod,
hogy akik magukat deréknek nevezik, sosem azok.
Az ügynökök főleg nem.
Mivel engem rendeltek lelkiismeretedül,
hallgass rám, és felejtsd el az elszállt ötleteket a hírnévről,
és járj szépen iskolába!
A papád ezt várja tőled.
De Derék Rókus szerint papa azt akarja, hogy híres legyek.
Kölyök, már elmagyaráztam. Benne nincs becsület.
De azt mondtad, ha valaki becsületesnek vallja magát, az nincs úgy.
-Így kinek hihetek? -Hát, ez az örök kérdés.
De én annak hinnék, akire a Kék tündér rábízott. Te nem?
-Tücsök Tihamér, ideiglenes lelkiismeret? -Akkor iskolába akarok járni.
Ez a beszéd! Az iskola erre van.
Hé, Pinók! Dobd el a kalapácsot!
Itt álljunk meg, Pinók!
Igazán csinálhatnának valamit ezzel a kavicsos úttal.
Előbb-utóbb egy nehéz kocsi kereke felvágja az egyik követ,
és valaki megsérül.
-Mi a rossebért fizetünk adót? -Mi az az adó?
Azzal ne törődj!
Úgysem leszel híres.
De mondom, mit kell tudnod az iskoláról.
Egy, figyelj oda! Kettő, kövesd a szabályokat!
És három, kövesd a tanár utasításait!
-Érted? -Értem.
-Nem jössz velem? -Nem, Pinók.
A legtöbb iskolában nem örülnek a rovaroknak.
A darazsakkal, csótányokkal és termeszekkel vesznek egy kalap alá.
Majd itt foglak várni tanítás után.
-Hogy hazaérjünk pontban 15:17-re. -Rendben, Tihamér.
Na, mit mondtam?
Jóravaló srác, nem? És mondok valami örvendeteset.
Úgy tűnik, Pinokkió tényleg bátor, igaz és önzetlen akar lenni.
És hallgatott a lelkiismeretére.
Már biztos azt hitték, hogy ezt eltoltam.
De a jó öreg Tihamér összekapta magát, és innentől sima ügy.
Kifelé! Takarodj!
Meg ne lássalak itt többet! Az iskola igazi gyerekeknek van.
Nem nevetséges báboknak. Azoknak a bábjátékban van a helyük.
Befelé!
Nahát, ilyet!
Hé! Mit művelsz? Eressz ki!
Engedj ki innen!
Ez felháborító! Aljas gaztett!
Szerintem a tanár nem kedvel engem.
Mi számít? A pedagógiája teljesen elavult.
A tanterve talán gyermekkövető? Agyközpontú a fejlődő szemléletért?
Nem hinném. Nem ad teret a különböző tanulási stílusoknak.
Szerintük nincs köztük helyem. A gyerekek kinevettek.
Még szép! A bábok megnevettetik az embereket.
Te szegény, szerencsétlen kisfiú, hát nem érted?
Nem illesz bele a hagyományos oktatási környezetbe.
Elutasítanak, ahogy a valaha élt összes nagy színészt.
Az iskola a hétköznapi, szürke, átlagos, béna, bugyuta kisgyerekeknek van!
Nem az olyan zseniális művészeknek, mint te.
Neked hírnév kell! Hírnév és gazdagság!
-De az apám... -Iskolába akart járatni, és ide is jöttél.
Jártál iskolába. Adtál neki egy esélyt.
És mit mondott a bölcs és tanult iskolamester?
Hogy a bábszínházban van a helyem.
Ó jaj, a bábszínházban! Ennyit erről.
-Ez a beszéd! -Ne!
Vár Stromboli! A hírnév!
Hej, didili-hó
Színésznek lenni jó
Suvickolt bajusz, hódprém kabát Pónifogat, kecskeszán
Hej, didili-dá
A színész élete vidám
Hajad feltupírozva is hordhatod Négylovas hintóval utazol
A cukorkaboltot is kifosztjuk Színésznek lenni jó
Ne, Pinokkió! Ne hallgass rá!
Ne! Ne higgy neki!
Ne! Pinók! Ne!
Ne!
Öt óra van. Öt.
Pinokkiónak már haza kellett volna érnie. Biztos letért az útról, és...
És eltévedt.
Jól van, akkor gyertek! Igen. Te is, Figaro. Figaro!
Nem hagytam el a boltot, mióta...
Igen, de...
meg kell keresnünk Pinokkiót!
Hölgyeim és uraim!
Hogy méltóképpen fejezzük be ezt a csodás műsort,
Stromboli, a komédiamester,
a földkerekség legkiválóbb színházigazgatója...
Vagyis én.
A vezetőség különleges engedélyével...
Az is én lennék.
Bemutatok önöknek egy bámulatos attrakciót!
Következzen a világ nyolcadik csodája,
az egyetlen báb, aki zsinórok nélkül énekel és táncol.
A játék, aki fiúnak képzeli magát.
Szóval igaz. Stromboli rátette a kezét egy elvarázsolt bábra.
Fogadd részvétem!
Inkább visszakérnéd?
-Cuki vagy. -Pinokkió vagyok.
Híres akarok lenni, hogy igazi kisfiú lehessek, és hogy papa büszke legyen rám.
Én pedig Fabiana vagyok, és soha nem leszek híres.
Hacsak nem találok
kiutat ebből az ócska, kisstílű, szánalmas bábszínházból.
Ne is törődj velem! Rossz napom van. Sajnálom.
-A zsinórok miért kellenek? -Része a műsornak.
Stromboli egyik legújabb agyszüleménye. Nézd! Lecsúszik.
Nem találkoztál még Sabinával, ugye? Szerintem össze tudnátok barátkozni.
Úgy látom, erős a lába.
A tied is jó strapaállónak tűnik. Fenyőből készült?
Igen. De nemsokára valódiak lesznek.
Ma este tehetsz vele egy próbát.
-Kéz- és lábtörést! -Komolyan?
Csak vicceltem.
Megsérült a lábad?
Hosszú történet, de napról-napra javul.
Az egyetlen báb, aki zsinórok nélkül énekel és táncol.
A játék, aki kisfiúnak képzeli magát.
A felülmúlhatatlan Pinokkió!
VÁLASSZ EGYET!
A zsinórok vissza nem tartanak Nem rángatnak, nem húznak
Buta báb!
Elölről!
A zsinórok vissza nem tartanak Nem zavarnak, nem húznak
Most már szabad vagyok Nem rángatnak zsinóron
Hej-hó, így élni jó Csak így lehetek boldog
A világba is kiáltom Milyen gondtalan vagyok
Zsinórok nélkül megy a móka Senki sem irányíthat
A bábokat mozgatják De rajtam madzagot nem találsz
Nem rángatnak zsinóron
Köszönöm!
Grazie! Köszönöm!
Balerina nem lehetek De a tánc az életem
Keringőzni velem nem lehet De a szerelmet keresem
Félig ember, félig báb Mindig piruettre áll ez a láb
Habozás nélküli mozgás Minden lépés szabadság
Örökké spiccen táncolok és álmodok
Csak egy pillantás vetnének rám A grand jetét is bemutatnám
Mindenki csupa mosoly és jókedv Nekem meg a járás sem megy
De a tánc az
Életem
Jöhet a tangó, majd a salsa
Aztán a rumba Meg a csacsacsa
A paso doble, a quickstep A two-step, a foxtrott
A merengue, a bachata, a mambó, a bomba A plena, a szamba
A kathak, kabuki és így tovább
Csak a lábad kell hozzá És egy ütem meg padló
Ha a ritmus rád talál Bízd magad rá
Ahogy a gyermekek Légy szabad és féktelen
Járd a kánkánt, úgy ám Akár egy párizsi lány
Mi ez az ostobaság? Ebben a műsorban senki sem lép fel ingyen.
Csomagoljatok! Egy óra és indulunk.
Te meg...
Az én kis Pinokkióm.
Attól féltem, hogy eltévedtél vagy elloptak.
És az nem lenne jó, ugye?
Egy órátok van.
-Így ni. -Engedjen ki! Ne zárjon be!
-Mostantól itt laksz. -Segítség!
-Itt maradsz. Örökre. -Nem!
Nem!
De, de! Már az enyém vagy.
Eresszen ki! Haza akarok menni! Segítség! Papa!
Papa? Egy szülő sem akar egy ilyen fajankót.
Nem!
Hanem igazi gyereket akarnak.
Tihamér! Papa! Segítsetek!
Ne! Segítség!
Kérem!
Az én kis aranyat tojó fabábom.
Pinokkió!
Gepetto! Itt vagyok az üvegben!
-Pinokkió! -Gepetto!
Pinokkió!
Figaro, Cleo, hol lehet?
Pinokkió!
Gepetto!
Pinokkió!
Itt vagyok fent. A mennyezeten.
Stromboli szörnyen gonosz ember. De mi majd segítenünk.
Hagyj békén!
Kitaláljuk, hogy juttassunk ki abból a kalitkából.
Hallottad, mit mondtam? Segítünk neked.
Pinokkió, nézz rám! Bennem megbízhatsz.
Te igazi ember vagy, és az egyetlen igazi ember, akinek hiszek, az a papám.
Tetszett a táncod. De még nem lettünk bemutatva egymásnak.
Sabina vagyok.
Én meg Pinokkió.
Köszönöm, hogy kiszabadítottad az orrom.
Ismered a mondást. A műsor nem állhat meg!
-Csodálatosan táncolsz. -Köszönöm.
Kár, hogy ilyen szörnyű körülmények között kellett találkoznunk.
Mr. Stromboli azt mondta, hazamehetek és elmondhatom papának, hogy híres lettem.
De aztán bezárt ide.
Szóval most már senkinek sem hiszel?
Nos, neked hiszek. Talán.
Köszönöm. Megpróbálok méltó lenni rá.
Látod azt a kulcsot ott a falon? Az nyitja a kalitkát.
Valahogy meg kell szereznünk, hogy kijuthass innen.
De ez bajba sodorhat téged.
Pinokkió, elárulok valamit.
Ha eljutunk a következő faluba, mi, bábok és bábosok,
visszaszerezzük a pénzt, amit Stromboli ellopott tőlünk, és megszökünk.
-Megszöktök? -Igen. Elmenekülünk.
Aztán saját műsorunk lesz.
És a társulat minden tagjával kedvesen és tisztességesen fogunk bánni, és...
Mi folyik itt?
Pinokkió. Az én kis Pinokkióm.
Minden rendben? Nem kellene pihenned egy keveset?
Holnap nagy fellépésünk lesz Sienában.
Ott imádják a bábokat. Egy rakás pénzt kapunk majd.
De aztán ne próbálkozz semmiféle turpissággal!
Csak a színpadon. Ott kedvedre turpiskodhatsz.
Azt hiszem, ennyi volt. Itt a vég.
Éhen halok egy befőttesüvegben. Még ilyet! Akár 103 évig is élhettem volna.
Persze, ez meg se történt volna,
ha nem keveredem bele ebbe a lelkiismeret-dologba.
El sem tudom hinni. Stromboli bábszínháza.
Vajon Pinóknak sikerült...
Pinók! Hé, Pinokkió! Én vagyok itt. Tihamér!
Hihetetlen. Ilyen közel vagy, és mégis oly távol.
Nézzenek oda!
Pinokkió! Figyelj!
Tihamér! Úgy örülök neked. Stromboli kalitkába zárt.
Lakatra. Nézd, Pinók, gondolom, nem erre vágytál,
amikor azt mondtad, híres színész akarsz lenni.
Nem én tehetek róla. Híres se akartam lenni.
Bocs, kölyök. Én máshogy emlékszem rá.
De tényleg nem. Iskolába akartam járni.
-Hé! -Ez az igazság.
Az a sok nevető és tapsoló ember? Utáltam.
Mi ez, Tihamér?
Tündérvarázslatnak tűnik.
Ez bizony egy orros.
De a lényeg az, hogy a hazugságok megváltoztatnak, Pinók.
Pont ezért voltam
a lehetőnél is legeslegőszintébb, az igazak igazát mondtam.
Hidd el!
Hoppá! Oké, a végén hazudtam. De minden igaz volt, amit előtte mondtam.
Tihamér, jól vagy?
Fogjuk rá. De elég legyen a lódításból!
Tihamér, látod azt a kulcsot?
Igen, látom.
Az nyitja a kalitkát. Eléred?
Kizárt. Túl messze van.
Figyelj, Tihamér! Mondok neked valamit.
Nem akarok igazi kisfiú lenni.
Tihamér, jól vagy?
Igen, de áruld el, füllentettél vagy kamufüllentettél?
Persze, hogy kamu volt. El akartam érni a kulcsot.
Ne haragudj, Tihamér!
Pinók, emlékszel a Kék tündér szavaira?
Nem az számít, hogy kívül miből vagy.
A szíved legyen a helyén. Az tesz igazivá.
De köszönöm a bocsánatkérést!
Tihamér, sajnálom, hogy az iskolánál nem hallgattam rád.
Megvagy!
Kösz, Pinók! Most pedig lendíts a zár felé!
Majdnem. Telibe!
Atya-gatya! Sikerült.
Igen, atya-gatya! Mi is az?
Nincs idő trécselni, kishaver.
-Most pedig hazaviszlek. -Jó.
Találkoztam pár kedves emberrel.
Segítettek, pedig nem lett volna muszáj.
Erre valók a barátok.
Az egyikük olyan báb volt, mint én. Sabinának hívják.
Értem. Egy bábbarát. Egyfajta társ.
A társak azok barátok?
Nos, nem mindig, Pinók.
Vigyázni kell, mert néha, amikor a társak egy csoportba kerülnek,
nyomást gyakorolhatnak...
Tihamér? Hová tűnt?
A nemjóját! Nézzétek, mint szedtünk fel az utcáról!
Egy kis fafiút!
Nézzétek! Lécekből szögelték össze.
Vásott Vili vagyok. Hát te, öcsi?
-A nevem Pinokkió. -Pinokkió?
-Pinokki-ki? -Pinokkió.
Mesélj magadról! Miért vagy fából?
Mert báb vagyok. De lehet belőlem igazi kisfiú.
Meg kell mondjam, egy bábhoz képest egész okos vagy.
Csak a legokosabb fiúk hallottak a begyűjtésről.
Begyűjtésről? Milyen begyűjtésről?
A szigetre gyűjtenek be, te fafej.
Sötétedés után ki kell állni egy néptelen keresztúthoz.
A sarkon vártál, úgyhogy begyűjtöttek. Érted már?
Jó, de meg kell találnom a lelkiismeretemet.
A lelkiismeretedet?
Min nevetsz?
Rajtad. A Vidám-szigeten arra a legkevésbé sincs szükség.
A Vidám-szigeten? Oda tartunk?
Még szép, hogy oda megyünk, kiskomám.
Az a legvidámabb hely a világon. Se zsaruk, se szülők, se szabályok.
Összetörheted a csehót, és senki sem szól rád.
LÁTOGASS EL A VIDÁM-SZIGETRE! INGYEN! CSUPA MÓKA ÉS KACAGÁS!
Jól értettem?
Szeretnél megváltozni, átalakulni, ha úgy teszik?
Igen.
Akkor szerencsés vagy, hogy velünk jöhetsz,
mert a Vidám-szigeten
olyan sorsfordító élményben lesz részed, mint még soha.
Többé nem leszel báb, az biztos.
Tényleg?
Bizony. Haljak meg, ha nem.
Hát, Kocsis úr, ez jól hangzik.
De nem hiszek magának.
Mi?
Micsoda?
Gyerekek, úgy tűnik, kételkedő keveredett közénk.
Egy ünneprontó, aki nem hisz a mókában.
Ki nem vágyik átformáló erejű élményekre?
Forduljunk mind vissza, hogy szaladhassatok anyucihoz és apucihoz?
Ne!
Menjetek csak! Én most kihagyom.
Sajnálom. Ez nem így működik.
A többiek kényszerítenek Már ha közénk tartozol
Aki nem áll be a sorba Annak itt semmi keresnivalója
Ne nekem higgy Hanem a többieknek
Ütött az óra Most el ne szaladj
Csak egy út van Előre vagy hátra
Velünk tartasz hát? A döntés rád vár
Ne légy ünneprontó A móka nem halálos
Egy mindenkiért, és mindenki egyért
Indul a játék El ne baltázd
Ha te lebuksz Mindenki öröme odavész
Igen.
-Az igazi fiúk telhetetleneknek -Telhetetleneknek
Az igazi lányok Az igazi fiúkat szeretik
Az ilyen sületlenségekre Mint ez az úgynevezett lelkiismeret
Többé már nincs szükség
Ez untat.
Na, játssz, játssz! Játsszál már!
Minden gondod-bajod elszáll
Játssz, játssz! Játsszál már!
Most játékidő van
Na, akkor mit mondasz?
Hát, jó.
Akkor szerintem...
menjünk!
Ez az!
Ám legyen. Vár a Vidám-sziget!
Pinokkió! Ne!
Köszöntelek benneteket a Vidám-szigeten!
Gyertek csak!
-Jó szórakozást az attrakciókhoz! -A csónakra! Gyere!
A sok móka garantálja a jókedvet.
És itt semmi sem tilos.
Ezt nézd, öcsi!
VIDÁM-SZIGET
Gyömbérsör!
-Nézd! Ingyen gyömbérsör! -Gyömbérsör!
Parancsoljanak, uraim! Nagy adag. A ház állja.
Sőt, adok kettőt. Fenékig!
Mennyi sör!
Igen! Egy életre elég.
Bizony! Nézzétek a sok korsót!
Hé, ide a sörrel!
Eszement!
Cukor-hegy
Ügyes volt, Pinók!
HATÁR A CSILLAGOS ÉG!
LOPJ INNEN!
Nézd a lurkókat! Kifosztják a csehót!
Ide a korsóval!
RONGÁLD AZ ISKOLÁT!
Lökd le!
INGYEN TÉGLA
Hé, öcsi!
Jól alágyújtottak a marhájának. Kajakra!
FOGD BE A SZÁD! UTÁLLAK! SAROK
UTÁLLAK!
FOGD BE! LÚZER
FOGJ EGYET ÉS DOBÁLJ! - FOGD BE!
Nézd! Bírom őket.
AZ ÓRA ÁLLÍTÓK
Hé, öcsi, majd jöjjünk vissza ide, hogy szétverhessünk pár órát!
A papa órai is ilyenek.
Igen? Ezt figyeld!
Telibe!
-Te jössz, öcsi! -Inkább nem.
Valahogy úgy érzem, papa nem örülne, ha megtudná, hogy itt vagyok.
Az ilyen sületlenségekre Mint ez az úgynevezett lelkiismeret
Többé már nincs szükség
Na, játssz, játssz!
Játssz, játssz! Játsszál már!
Rosszul tettem, hogy iskolába küldtem, mintha igazi fiú lenne.
Nem szabadott volna. Nem. Mi a ménkű?
Sofia, te vagy az? Mi az?
Ez mi akar lenni? Vidám-sziget?
Ott lenne Pinokkió?
Jó ég! Komoly a baj.
Katasztrofális!
Ez a beszéd! Jó vagyok, vagy mi?
Nagy a csend.
Mit gondolsz, hová lettek a többiek?
Biztos nincsenek messze. Mit törődsz velük?
Amúgy is mind lúzer. Négyes a sarokba.
Oda nézzenek! Magamat dicsérem, de megint tökéletesen céloztam.
Hová tűnt mindenki?
Mi a csuda folyik itt?
A sunyiba! Majdnem bement.
Nem jó ez az asztal. Ferdén áll, vagy mi.
Jól van, öcsi. Te jössz!
Hé, öcsi! Valamire kíváncsi lennék.
Miért nem akartad összetörni a kakukkos órákat?
Egy igazi fiú örömmel megtette volna.
Nem tűnt helyesnek.
A kis apuci kedvence!
Látom, még nem sikerült igazi fajankót faragni belőled.
Nem fajankó akarok lenni, hanem igazi kisfiú.
Ha így haladsz, talán lehet belőled egy félig igazi.
De nekem úgy tűnik, hogy még mindig van lelkiismereted.
Bárcsak lenne!
Pinokkió!
Hogy került ide ez a sok szamár?
Hinnye!
Mintha egyenesen a pokolba kerültem volna.
ELADVA A SÓ BÁNYÁKBA
Mozgás, zsiványok!
Minél előbb eljutnak a szamarak a sóbányákhoz, annál előbb fizetnek.
Szerintem akkor sem szabad kiáltani, amikor valaki épp céloz.
Lapozzunk már!
Mindenki tudja, hogy az ellenfél kiborítása nagyszerű stratégia.
A győzelem a legfontosabb.
Tévedsz, Vili. Ezt attól még csalásnak hívják.
Ne már! Úgy beszélsz,
mintha ezért valami súlyos büntetés járna.
Lelkiismeret, ugyan.
Lejárt lemez.
Vili, meg kéne néznéd...
Minek nézel te engem? Szamárnak?
Nagyon úgy fest...
Hé, mintha iázást hallottam volna...
Ez belőlem jött?
Segítség!
Valaki segítsen! Átejtettek. Felültettek!
Segíts, kérlek! Könyörgöm!
Valaki segítsen! Szólj valakinek! Segíts, kérlek!
Mama!
Nem! Mi történt? Mit csináljak?
Segíts! Tihamér!
Tihamér!
Pinók, le kell lépnünk.
A gyerekek szamárrá változnak...
Nem! Te is?
Nyavalyás kölykök!
Ott a fafiú. Elkapni!
Tihamér, nyomás!
Ha te mondod, Pinók. Pattanjunk!
Ott mennek!
Gyorsabban! Nem juthatnak el a tengerig.
Nem! Csapdába estünk.
Dehogyis. Ne majrézz, Tihamér!
Ugrás!
Francba! A faszamárért egy egész vagyont fizettek volna.
Valaki beledobott egy hordó sót ebbe a vízbe.
A tengerben vagy, Pinók. A tengervíz sós.
-Most ússz! Lendítsd a karokat! -Így?
Ügyes! Így kell ezt csinálni. Na, húzzunk innen!
-Nehogy összetalálkozzunk Góliáttal. -Ki az a Góliát?
Egy tengeri szörny. A víz felszínén alszik.
Akkora, mint egy sziget. Szárazföld!
Papa! Én vagyok az, Pinokkió. Megjöttem.
Lehet, hogy alszik.
Nézd! Az összes óra eltűnt.
Szerinted mi történhetett vele?
Tengerre szállt.
-Tengerre szállt? -Tengerre szállt?
Így van. Tengerre szállt. Talán nem voltam világos?
-De hogyan, Sofia? -Mit gondolsz? Hajóval.
A Vidám-szigetre akart menni, hogy megkeresse Pinokkiót.
Ezért eladta az összes órát, és vett egy hajót.
Az órák voltak a mindene. Egy élet munkássága.
Hű! Eladta az óráit, hogy megtalálhasson?
Így van, kölyök.
Még a szeretett óráinál is fontosabb vagy neki.
Mindennél fontosabb.
Indulás!
Gepetto sehol sincsen.
Remélem tévedek, de mintha Strombolit látnám.
Gyorsan! A móló alá!
Nézd! Sofia!
Van egy ötletem. Kievezek és megkérdezem, nem látta-e Gepettót.
Te rejtőzz el!
Pinokkió!
Sabina? Úgy örülök neked.
Odanézzenek! Új füled van.
Igen. Meg új farkam is van.
Pinokkió, mi, az Új Marionett Családi Színház tagjai,
szeretnénk felkérni valamire.
ÚJ MARIONETT CSALÁDI SZÍNHÁZ
-Lett saját bábszínházatok? -Bizony.
Tegnap este a csendőrök letartóztatták Strombolit, és börtönbe csukták.
Új Marionett Családi Színház! Tetszik.
De más is van. Megtisztelnél minket azzal, hogy beállsz a társulatunkba?
Tényleg? Felléphetek a műsorban?
Igen, akár szamárfülekkel is.
És te lennél a fő attrakció.
Komolyan? Ennél csodálatosabbat el sem tudnék képzelni.
De...
Maradnom kell, hogy megkereshessem a papát.
Pinokkió, úgy érzem, helyes döntést hoztál.
Így van, Pinók. Büszke vagyok rád, kölyök.
És nézd! Eltűnt a szamárfüled!
Igen! Eltűnt a szamárfülem.
És a farkad is.
Mindkettő eltűnt.
Nos, mennünk kell.
Talán majd látjuk egymást, ha jövőre visszatérünk a műsorral Sienába.
Az jó lenne.
Jövőre találkozunk!
És Pinokkió, add át üdvözletemet a papádnak!
Én is üdvözlöm.
-Ha megtalálod. -Ha megtalálod.
Úgy lesz.
Szent egek! Majdnem elfelejtettem.
Sofia azt mondta, Gepetto úgy két órája hajózott ki dél felé.
Beleegyezett, hogy elrepít minket megkeresni...
Hé, mi vagyok én, légitaxi?
Hadd szögezzek le valamit, Tücsök uraság!
Azt mondtam, hogy téged elviszlek. Fatuskót nem cipelek.
Bocs, kölyök!
-Akkor mihez kezdjünk? -Van egy ötletem.
Se hajó, se semmi. Csak víz, ameddig a szem lát.
Megtaláljuk. Csak semmi majré!
Mi az? Pinók, mit mondott?
Igen, azt hallottam. De mit akar...
Sofia? Látsz valamit?
Aha, aha.
Pinók, látok egy kis hajót.
-Hajót? -Igen, egy csónakot.
-Mi az a csónak? -Kicsi hajó.
Gepetto! Látom Gepettót!
"Dzse-pet-tó." Gepetto. Papát látja!
Gepetto! Gepetto az!
Papa! Én vagyok az, Pinokkió!
Papa!
Papa, én vagyok az, Pinokkió!
Papa, itt vagyok!
Nem hallottál valamit, Figaro?
Én buta. Azt hittem, Pinokkiót hallom.
Biztos álmodom.
Papa! Én vagyok az, Pinokkió.
Papa!
Pinokkió? Vízen futsz?
Igazi csoda. Pinokkió!
Pinokkió! Visszajöttél.
Igen, papa, itt vagyok. Jövök!
Várj! Ne! Majd én.
Kész csoda! Nézzétek! Látod, Cleo?
Cleo, Figaro, nézzétek! A vízen szalad.
Hát persze, hogy képes rá. Fából van. Jövök, Pinokkió!
Papa, sajnálom, hogy nem mentem haza, amikor kicsaptak az iskolából.
Kicsaptak az iskolából?
Igen, mert báb vagyok.
Ezért beálltam a bábszínházba, hogy híres legyek.
Híres lettél?
Hát, majdnem híres.
Táncoltam a bábokkal, és sok pénzt kerestem.
De aztán elraboltak, és bezártak egy kalitkába,
és egy csomót füllentem, hogy megnőjön az orrom, és Tihamérrel megszökhessünk.
De aztán felültettek egy buta gyerekekkel teli kocsira,
ami elvitt a Vidám-szigetre,
ahol megtanultam... már nem emlékszem, mit inni.
De mindegy, mert a sziget rossz hely, szamárfülem nőtt,
és füstlények üldöztek, akik el akartak adni a sóbányának.
De Tihamér segített, és egy szikláról a tengerbe ugrottunk, partra úsztunk,
ahol rájöttünk, hogy az óráidból hajóra vettél,
hogy megkereshess.
És most itt vagyunk!
Ezt mind egy nap alatt?
Igen.
Jó ég! Egész életemben ennek a töredékét sem éltem át.
Ne haragudj, papa! Sajnálom a sok bajt, amit okoztam.
Dehogy, édes kis Pinokkióm. Minden megbocsátva.
Annyira örülök, hogy épségben láthatlak.
Most pedig hazamegyünk, és újra együtt leszünk.
Egy nagy, boldog...
Góliát! Góliát az! Itt van!
Nahát, ilyet! Alszik.
Ébresztő! Bent van a barátom. Nyisd tágra, te nagyszájú bálna!
Papa!
Pinokkió! Téged is lenyelt?
Papa!
Tessék! Kapd el!
Fejbe vágtam a fiamat egy fadarabbal.
-Pinokkió. -Szia, papi!
Pinokkió! Olyan boldog vagyok, hogy látlak.
Édes fiam!
Figaro, te is itt vagy. És Cleo is.
Persze, együtt az egész család. Hát nem csodálatos?
Bár elég furcsa, hogy egy bálna hasában vagyunk.
De majd megoldjuk. Mondjuk kicsit párás itt, nem?
Papa, látom, a hajód még úszik.
Igen. Jó kis hajó ez.
Amint Góliát kinyitja a száját, már hajózunk is ki innen.
Hát, nem is tudom, Pinokkió. Nézd ezt a sok szemetet!
Nekem úgy tűnik, hogy minden befelé jön, kifelé semmi,
csak a másik irányba, gondolom én, de az nem jó megoldás.
-Papa, mi van a lámpásban? -Az a vicc, hogy bálnaolaj.
Így van. És van egy ötletem.
Most!
Sikerült, papa. Nézd ezt a nagy füstöt!
Ez nagyszerű, azt hiszem.
Gyere, papa! Állítsuk irányba a hajót!
Kinyitni! Be kell mennem. Nyisd már ki!
Szezám, tárulj!
Ki hitte volna?
Nem!
Papa, nézd!
Szerintem kezdi bántani a füst.
Tuti csiklandozza az orrát.
Pinók!
Tihamér! Fogd meg!
-Tihamér? Az kicsoda? -A lelkiismeretem.
Ez a tücsök a lelkiismereted?
Úgy ám! És meg kell mondjam, nem könnyű meló.
Papa, készülj!
Pinokkió!
Papa!
Nem!
Figaro, Cleo, megtaláltam a papát.
Pinók!
Tihamér, nem esett bajod! Azt hittem, meghaltál.
Nézd! Kitüsszentett a szárazföld felé.
Vigyázz, jön!
Kapaszkodjatok!
Tempó, Pinók, tempó! Taposs oda neki!
Mindjárt ott vagy, Pinók.
Papa?
Pinók, sikerült.
Tihamér, papa mintha megsérült volna. Segítenem kell neki.
Menj csak! Majd utolérlek.
Papa? Szólalj meg! Mondj valamit!
Papa, ébredj fel!
Papa, itt van Figaro. És Cleo is.
Mind itt vagyunk.
Nem halhatsz meg!
Kérlek, ne halj meg!
Ha kívánsz egy csillagtól
Álmaid valóra válnak...
Pinokkió! Itt vagy, kisfiam?
Igen, papa, itt vagyok. Mind itt vagyunk.
Cleo? Figaro?
Figaro! Cleo! Mindenki megvan.
Nagyon furcsát álmodtam.
Azt, hogy lenyelt minket egy bálna.
Igen, papa. De nem bálna volt. Hanem tengeri szörny volt, és kijutottunk.
Igen! Úgy van. Már emlékszem. Megmentettél minket.
Gyorsabb úsztál, mint egy teljes vitorlázatú hajó.
Az igazi kisfiúkat is lekörözted.
Pinokkió, hiszem, hogy szíved-lelked beleadtad,
vagyis őszinte fiú vagy.
És tudod, mi vagy még? Önzetlen és roppant bátor.
Pinokkió, amikor hozzám kerültél,
azt gondolhattad, hogy valaki másra vágytam.
De te voltál a kívánságom.
Mindig is te leszel az én igazi kisfiam.
Semmit se változtatnék meg rajtad.
Nagyon büszke vagyok rád.
És nagyon szeretlek.
Én is szeretlek, papa.
Nos, jó nagy utat megtettünk, igaz, fiam?
De meg ám. Most pedig hazaviszlek.
Igen, menjünk haza!
Gyerünk, Cleo, Figaro! De...
Pinokkió,
tudod az utat?
Majd követjük a fényt.
Így végül Pinokkió bizonyította, hogy bátor, őszinte és önzetlen.
És azóta sok történet szólt róla.
Az emberek azt mondják, hogy igazi kisfiú lett belőle.
Megtörtént volna? Ki tudja? De egy dolgot biztosan tudok.
A szívében
Pinokkió pont annyira igazi, amennyire csak egy kisfiú az lehet.
Pinokkió
Ha kívánsz egy csillagtól
A származásod nem fontos
Minden kívánságod
Valóra válik
Ha szívből kívánod
Nincs lehetetlen álom
Ha kívánsz egy csillagtól
Mint teszik az álmodozók
A sors kegyes
PINOKKIÓ
Megadja a szerető lelkeknek
Hogy beteljesülhessen
Titkos reményük
Mint derült égből villámcsapás
A sors közbeszól és téged megóv
Ha kívánsz egy csillagtól
Álmaid valóra válnak
Carlo Collodi "Pinokkió kalandjai" című könyve
és a Disney klasszikus animációja alapján
A feliratot fordította: Pereczes Erika