Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRESENTERAR
Min pappa föddes för längesen,
men han var som alla andra barn
och skrapade upp knäna och han hade vild fantasi.
-Har du hittat den? -Inte än.
Han var bra på att hitta saker.
-Ja! Jag har den, mamma. -Finns det några klubbor kvar?
Det är han där, om du undrade.
Jag har dem.
-Se upp! -God morgon, Elmer.
God morgon.
Oavsett vad hans mamma bad om hämtade han det på nolltid.
Hej, herr Linson!
God morgon, Elmer.
Försiktig, Rosie.
Där är du, Elmer.
Precis när herr Williams sötsug slår till.
Jordgubbe är min favorit.
-Tack. -Det var så lite.
Och tänka sig att han är tandläkare.
Har du några gummiband? Såna som håller skägget ur soppan?
-Elmer? -Jag fixar det.
Min far skulle snart färdas dit inget barn hade varit förut.
Varsågod.
Farliga, vilda, konstiga platser,
men han visste inte det än.
Kan du hjälpa mig?
-God morgon. -Godmorgon.
God morgon.
-God morgon, Magda. -Vad har du till oss idag?
Mandariner.
Alla gillar dem eftersom de är lätta att skala.
-Kolla in dem. -Hur mycket vill du ha för dem?
-För dig, 30. -Vad tror du, Elmer?
De här från botten är övermogna.
-De gror från insidan. -Jag ser det.
Du får hälften för mandarinerna.
Tjugofem. Det är mitt bästa pris.
Tjugo, så tar jag en ny last nästa månad.
Din mamma kan förhandla, Elmer.
Min far levde i en värld som verkade fortsätta för evigt.
Men sen började allt förändras
och det blev svåra tider ett tag.
Vad ska vi göra nu, mamma?
Du behöver inte oroa dig.
Det är mitt jobb, Elmer.
Om vi stannar här kanske våra kunder kommer tillbaka
och allt blir bra igen.
Jag är rädd att världen inte fungerar så.
-Men jag ska skaffa ett nytt hem i stan. -En ny butik?
-Visst. Självklart. -Men vi har inget kvar att sälja.
Du har rätt.
Vi måste samla ihop saker så att vi kan ha en storslagen öppning.
Vi behöver inte mycket för att komma igång.
Det finns en jordgubbsklubba. Den är trasig.
Vi kan sälja den billigt och få pengar att köpa nya för.
Kan du hitta fler saker att sälja?
Så där. Det var allt.
Du är så bra på att hitta saker.
Vi har till och med lite pengar kvar.
Det är en bra start.
Redo för ett äventyr?
Redo.
STÄNGT
Läs allt om det!
Recessionen slår till!
Vilka klarar sig och vilka sjunker?
Läs allt om det!
Här är det.
-Verkligen? -Japp.
Nevergreen City, vårt nya hem.
Titta, Elmer.
Det blir väl en bra butik åt oss?
Men allt är igenbommat.
Kan du tänka dig hur det skulle se ut med lite färg och kärlek?
Ser du det?
Jag antar det.
Vi kan sätta ljus i fönstren.
Innan vi vet ordet av känner vi oss hemma.
Det tar lite tid att spara till det.
Men sen har vi allt vi behöver för att komma igång.
Ge inte upp.
Oroa dig inte. Jag ger inte upp.
Vår egen butik igen.
Precis som förut, eller hur? Precis som hemma.
Precis som det. Lita på mig.
Okej.
Vi måste bara öppna dörrarna. Är du redo?
Ett,
två,
tre!
-Ur vägen! -Kom igen!
Katten är för snabb, Callie.
Se upp.
Ta henne!
Elmer!
Elmer, håll dig nära mig.
Kom nu. Hjälp mig med det här.
Vi måste bära det hela vägen högst upp.
-Du sa inget om ett barn. -Jag trodde inte att det var ett problem.
Barn kostar extra. Fyra månaders hyra i förskott.
Men det är löjligt.
Barn är högljudda och sliter på möblerna.
Men det finns inga möbler.
Det är för att den sista ungen hade sönder allt.
Det stod fullt möblerat, så jag kan bara ge dig en veckas hyra.
Snälla, fru McClaren.
Vi har färdats långt och det är en ny start för oss.
Vi tog med våra egna stolar.
Tre veckor.
Toppen.
Man kan inte lita på nån nuförtiden.
-Inget personligt. -Naturligtvis. Jag förstår.
Och inga husdjur. De är värre än barn.
Inga husdjur. Vi har inga husdjur.
Hyran ska betalas varje tisdag,
och det finns ingen ursäkt, så försök inte ens.
-Förstått? -Tisdag, hyran ska betalas.
Jag kan se vår butik härifrån.
Kom igen. Utsikten är fantastisk.
Då blir den här lägenheten perfekt.
Vi kan spara till affären i den här.
Snart blir det precis som hemma.
Jag börjar förstå mig på rören, mamma.
Vad sa du?
Jag kom på hur man inte får stänk på sig.
Det är toppen, Elmer.
Hej, fru McClaren. Titta, Elmer. Vi har en besökare.
Hej, fru McClaren. Hur mår du idag?
Det är tisdag. Jag hör många snyfthistorier på tisdagar.
-Jag får matsmältningsbesvär. -Det var tråkigt att höra.
Hyran ska betalas.
Rören rör sig och sprutar vatten.
Jag betalar hälften den här veckan och hälften varje vecka tills de lagas.
Om jag lagar dem måste jag ta mer betalt.
Allt kostar pengar, Ella. Tror du inte att jag har egna problem?
-Vänta. Mamma! -Vi ses nästa vecka.
Jag ska hitta ett sätt att fylla vår burk.
Då behöver du inte oroa dig längre. Det är bara du, jag och vår nya butik.
Jag måste låna lite växel.
-Men de är… -Jag måste ringa några samtal.
Kom ut med mig.
Använd inte alla.
-Vi får ingen butik utan pengar. -Det är bara några mynt.
-Hur ska vi… -Hallå.
Ja, jag ringer om annonsen.
Jag har en lastbil. Är den borta?
-Okej. Hej då. -Mamma?
Det är okej. Bara ett till.
Hej, jag ringer om annonsen.
Vänta. Jag har en egen lastbil och första leveransen är gratis. Okej.
FÖRARE SÖKES
Jag kanske kan hjälpa till.
Jag vill att du är tyst. Hej.
Det gäller annonsen.
Nej, vänta! Jag har en egen lastbil…
Stick!
Callie, hjälp!
Sjas! Gå nu.
Skaffa mjölk nån annanstans.
Är du okej, Karin?
-Är du redo, Eugene? -Redo!
Och kör igång!
Det är en mörk och dyster natt!
Vinden viner.
Ett avlägset land vacklar på avgrundens kant.
Tack så mycket.
Djuren ropar: "Finns det ingen som kan rädda oss?"
Tack.
Jo! Det finns en som kan rädda dem.
En som har rest överallt…
Gummiband till salu!
Olika färger. Finfina erbjudanden. Köp innan de tar slut.
-…ett otroligt, muskulärt… -Gummiband för alla tillfällen.
Röda, blåa. Gummiband? Du ser ut att behöva gummiband.
En otrolig, modig, eldsprutande drake!
Gummiband? De är nästan gratis!
Billigt? Gratis?
Bara idag.
Bara idag?
Jag måste skynda mig.
-Jag vet att du behöver gummiband. -En flygande drake!
-Du kan bära dem! -Det är en bra affär.
-Tack, frun. -Du!
Du tog vår kund! Hon skulle lägga myntet i min hatt.
Det är mitt nu.
Nej, det är det inte. För vi var här först och gjorde vår show.
Er show är inte lika spektakulär som gummiband.
Okej. Så här kommer det att bli. Antingen ger du mig myntet,
eller så ger du mig nåt ur ryggsäcken.
-Nej. -Du måste ha nåt vi kan använda.
-Det är mitt. -Du är skyldig mig.
Nej!
Joho.
Släpp mig!
Jag har det!
-De där ungarna… -Kom nu.
-Vi måste in igen. -Kom tillbaka!
Du tar från mig, jag tar från dig.
-De tog… -Kom nu.
Jag är trött och måste laga mat. Okej?
De…
Hejsan.
Hur kom du in? Följde du efter mig?
Jag är strax tillbaka.
Drick inte allt. Vi behöver lite till frukost.
Okej.
Du måste vara tyst. Vi får inte ha djur här.
-Sa du något? -Nej, mamma.
-Kom och ät innan det blir kallt. -Jag kommer.
Inte ett ljud. Jag kommer på nåt.
Det luktar jättegott.
Ser man på.
Mamma, jag…
Vill du få oss utslängda på gatan?
I så fall är det här ett bra sätt.
-Du förstår inte. -Det finns inget att förstå.
Sätt ut den där du hittade den, annars slänger fru McClaren ut oss.
-Men jag… -Jag bryr mig inte.
Jag har inte tid med det här.
-Jag kan förklara. -Jag har fått nog.
Du tänker ljuga och jag vill inte höra det.
Du är lögnaren! Du sa att vi skulle starta vår butik.
Det är inte så enkelt.
Men du lovade!
Jag menade inte just nu.
-Varför berättar du inte sanningen? -Ska jag berätta sanningen?
Jag ville att du skulle kliva ur bilen. Det är allt.
Och nu måste du få ut katten ur lägenheten!
För att jag har nog att oroa mig för.
Förlåt.
Var inte rädd.
Jag är inte rädd!
Jag ska fixa pengarna och öppna butiken själv.
Du ska få se.
Elmer.
Du! Spring inte i trappan!
Är det en katt?
Vad i helsike pågår?
Jag gör det här ensam, Elmer.
Elmer!
Vad ska vi göra nu, mamma? Vad gör vi nu?
Du behöver inte oroa dig. Det är mitt jobb, Elmer.
-Jag kan hjälpa till. -Jag vill att du är tyst.
Hör du! Kom tillbaka!
Pengarna tillhör oss.
Det är mitt!
Ta fast honom!
-Jag har inte tid med det här. -Du sa inget om ett barn.
-Jag trodde inte det var ett problem. -Barn kostar extra.
Jag har nog att oroa mig för.
Elmer.
Var inte rädd.
Hej, Cat.
Varför är allt så svårt?
Frågar du mig, eller…
Du pratade bara med dig själv. Jag fattar.
Du är…
Elmer.
Herregud. Elmer!
Nej. Är du en pratande katt? Nej.
Säg till när du är redo, så svarar jag på dina frågor.
Varför kan du prata?
Du var snäll mot mig.
Så nu ska jag återgälda den vänligheten.
Ska du ge mig sju önskningar?
Jag är inte sån magi.
Är det vanligtvis tre önskningar?
Jag behöver mycket hjälp.
Jag måste öppna en butik så att mamma slipper oroa sig.
Men jag har inga pengar, och…
Och här kan jag hjälpa till.
Jag pratar inte bara. Jag lyssnar.
Här nere vid hamnen hör jag om alla möjliga saker,
saker som kan ge en ung person som du
pengarna du behöver för din butik.
Som vad då?
En fantastisk, spektakulär,
riktigt levande,
flygande, eldsprutande drake!
Ja, nej. Drakar är inte riktiga.
Inte pratande katter heller.
Tänk dig att ha en egen drake här i Nevergreen City.
Ja, men hur…
Föreställ dig.
Du och din mamma behöver inte oroa er för nåt annat.
Jag kan sälja åkattraktioner, godis och souvenirer.
Och mamma och jag kan öppna vår butik.
Var är draken? Hur får jag den?
Det är den enkla delen.
Den bara sitter på en liten ö.
Men hur kommer jag till ön?
Det är också lätt.
Jag har fixat skjuts.
Säg hej till Soda.
Det kittlar.
Soda.
-Ja? -Säg hej.
Hej!
Han fattar, Soda.
Ska jag åka på en val till ön?
Det bästa jag kunde fixa så snabbt.
Okej. Okej.
Jag måste lista ut hur jag ska hålla i mig.
-Soda? -Elmer!
Ta mig till ön med draken. Snälla?
-Soda! -Ja, Cat?
Sätt fart och skynda dig.
Eller långsamt! Långsamt är också okej!
Ha det så kul. Hej då!
En bra grabb. Hoppas han inte drunknar eller blir uppäten.
Eller båda.
Soda, sakta ner! Jag har inget att hålla i!
Men jag lovade katten att skynda på.
Okej, men inte så snabbt.
Medelsnabbt. Jag kan göra det.
Vill du se varför jag heter Soda? Vill du se?
Nej. Inte…
Så du det? Gjorde du?
Ja, jag såg.
Jag lärde mig det på egen hand.
Toppen, Soda.
Jag hittade på allt själv.
Det är väl nåt?
Jag älskar skymningen.
En kväll vill jag simma hela vägen till stjärnorna.
Elmer!
Är du vaken?
Du är vaken, va? Du snarkar. Visste du det?
Eller så var det din mage. Pratar den när den är hungrig?
Är du hungrig? Vill du ha nåt orange? För det är nästan morgon.
Vi är mitt på havet. Vart ska vi få tag på…
En mandarin?
Det här är Mandarina.
Ganska spektakulär, visst?
Ja.
Bästa mandarinerna i stan.
Eller på vattnet.
De bästa du nånsin kommer att smaka. Det är säkert.
Sista stoppet före ön, så fyll på lagret.
-Det är så gott. -Visst?
Vad sägs om det? Det är ett tåg.
Titta! Elmer, jag gjorde en näsa!
Titta! Den är som din! Titta snabbt innan den spricker!
Inte illa.
Tack!
Jag lärde mig själv. Ingen stor grej.
-Det måste vara den. -Ja.
Det är Vilda ön.
Sa du Vilda ön?
Ja, på grund av de vilda djuren.
Vilda djur?
Ja. De har stora vassa tänder och klor.
Va?
-Japp. -Vänta.
De fångade draken
så att den kan lyfta upp ön om och om igen.
-Varför gör de så? -För att den sjunker.
-Så det här är en räddning? -Berättade inte katten om det här?
Nej!
Överraskning!
Jag är död.
Trevlig resa!
Oroa dig inte, drake. Jag ska rä…
Okej.
Släpp honom!
Sluta! Lägg av, sa jag!
Jag kan knappt höra Saiwa för allt oväsen.
Saiwa har fått draken att rädda oss igen och det är så ni visar tacksamhet?
Tysta nu. Ni behöver inte vara rädda.
Jag tog draken till oss
och så länge han lyfter upp oss,
kommer vi aldrig att förloras i havet.
Hör du!
Tyst. Var lugn.
Jag har svaren. Jag ska rädda Vilda ön.
Jag orkar inte mer.
Saiwas drake kan knappt lyfta ön nu.
Lyssna på honom. Lyssna bara.
Varje gång förlorar vi mer mark. Jag förlorade mitt hem.
Det viktigaste är att vi alla håller oss lugna.
Jag kunde ha drunknat! Du kan drunkna nästa gång!
Och du!
Hör du!
Håll tyst, Tamir!
Kwan?
Ja, Saiwa?
Ge honom till mig.
Tyst!
Sluta nu.
Jag vill inte drunkna.
Tamir.
Lyssna på mig. Du skrämmer alla.
Förlåt, Saiwa. Jag vill inte drunkna.
Jag vill inte drunkna! Jag…
Lugn. Ni är alla säkra.
Tysta!
Låt Saiwa tala.
Om vi ger efter för panik så kan jag inte rädda er.
Det kan ingen.
Snälla, jag ber er att lita på mig.
Draken…
Draken gör som jag beordrar honom.
Det borde du också när jag säger åt dig att sluta...
Men…
Men vad?
Stoppa honom, Kwan!
Släpp!
Kwan!
Ta ner honom. Vi kan inte förlora draken.
Ta med vrålaporna. Vi ska spåra honom och pojken.
Det är inte läge att drabbas av panik.
Vi ska återfå vår drake.
Han lär gömma sig.
De kan inte gömma sig för mig.
Ja!
Jag lyckades!
Jag räddade en fantastisk, spektakulär, riktigt levande, eldsprutande…
…drake?
Jag menar dig ingen skada, drake.
Jag skadade mig nog.
Du räddade mig!
Det är min turdag.
Jag har sån tur att jag kan explodera! Stå still så att jag kan tacka dig.
Vad är det? Gillar du inte kramar?
För cool för att visa ömhet?
Ja, jag också.
Är du på riktigt?
Självklart. Annars kunde jag inte göra så här.
Nej.
Vad tycker du?
-Det är inte bra. -Jag jobbar på det.
Okej. Jag kan få det att funka.
Okej.
Drake, jag räddade dig, så du är skyldig mig något i gengäld.
Eller hur?
Jag skulle ge mitt liv åt dig.
Nej, det behöver du inte…
Jag skulle torka ut hav med eld
och förstöra berg med mitt vrål för dig.
Det är lugn…Vänta, kan du göra det?
Nej.
Inte alls, faktiskt.
Jag blir yr av stora vattendrag och är rädd för eld.
Det kan göra ont.
Det här gör ont nu. Hur många vingar håller jag upp?
En, men den andra vingen ser lite slak ut.
Är det här tacket för att jag lyfte ön om och om igen?
Jag sa att det inte funkar.
Annars hade jag varit en efterdrake.
-Va? -En efterdrake.
Det är bara det bästa nånsin.
-Följ med mig. -Nej!
Det gjorde ännu ondare.
Pojke, var är du?
Jösses.
-Förlåt. -Varför försökte du…
Jag försökte flyga, men min vinge fungerar inte.
Toppen. Det här är toppen.
Jag är fast på en ö full av vilda djur med tänder.
Jag räddade en drake som inte kan flyga?
Som är rädd för vatten?
Är rädd för eld?
Men drakar andas eld.
Inte jag.
Kan du göra nåt?
Det här.
Vänta.
Vänta. Jag brukar vara svettigare.
Okej, sluta.
-Gjorde du… -Det var min armhåla.
Titta här. Det var det jag ville visa dig.
Så kommer jag att se ut när jag fått min eld,
när jag räddar ön.
Förstår du?
Inte riktigt.
Drakar har kommit till Vilda ön i tusentals år.
För när vi fyller 100, vilket bara är 100 dividerat med
tio i pojkår, vilket är…
Vilket är…
Tio. Det är tio.
Tio! Jag sa det samtidigt. När vi är tio år
kommer vi till Vilda ön för att göra en ritual,
som bin till en blomma, fast för drakar, inte bin.
Och det är en ö, inte en blomma.
Vi måste rädda Vilda ön från att sjunka, för den sjunker vart hundrade år.
Om vi kan göra det blir vi efterdrakar
som andas eld och har muskler och som är smarta och modiga.
Jag ser säkert ut så när jag räddat ön och fått min eld.
Vänta. Du har redan räddat ön. Jag såg dig göra det.
Nej, det var Saiwas sätt.
Men det kan inte vara rätt, för den sjunker mer nästa gång.
Det är läskigt, eldigt och dåligt där uppe.
Så hur ska du göra det?
Jag har ingen aning.
Jag är ingen svarskille.
Det betyder inte att det inte finns ett svar.
-Det måste finnas ett sätt att lösa det. -Inget. Förutom Aratuah.
-Vem är det? -En väldigt gammal sköldpadda.
Han var här när Horatio räddade ön, så han vet allt om drakar.
Han ritade den här efterdraken.
-Okej. Vi frågar honom. -Men jag vet inte var han är.
Lägg av!
När jag kom till ön letade jag efter honom,
och letade.
Jag tänkte att Aratuah skulle ge mig ett tecken, en karta, eller nåt.
-Varför ser du ut så där? -Jag hjälper dig.
Skulle du göra det för mig?
Ja.
Men när jag har hjälpt dig att bli en efterdrake, hjälper du mig.
Självklart.
Du följer med till Evergreen och är med i min drakshow.
Förutom att jag ska återvända hem efter ritualen.
Det blir toppen.
Min familj flyger hit för att se mig, så ska jag spruta eld och de hejar på.
Okej. Men jag räddade dig, och det behöver inte vara för evigt.
Du ska hjälpa mig att tjäna pengar till min butik.
-Är vi överens? -Okej. Låter bra.
-Okej. -Jag ska kalla dig Svarskillen.
Elmer. Jag heter Elmer.
Självklart har du ett coolt namn.
Jag heter Boris. Inte lika coolt, men det passar mitt ansikte.
Jag ljög.
-Fisen kom inte från armhålan. -Säg inget.
De går till fots.
Drakens vinge måste vara svårt skadad.
Svårt skadad?
Åh nej!
En katastrof! Vi ska…
-Lyssna! -Hur står du ut med den skiten i örat?
-Släpp honom. -Vem kallar du skit?
Jag släpper honom inte. Då orsakar han panik. Det vet du.
Tänk om vi slösar bort vår chans att lämna en dömd ö?
Seså.
Saiwa!
Han är nära.
Min bror Horatio lärde mig att spotta riktigt långt,
jag slår vad om att jag kan träffa trädet. Vill du se? Elmer?
-Kan du hålla utkik efter pilar? -Okej.
Jag är faktiskt hungrig just nu. Skunkkål är min favorit.
Tror du inte att det finns några här? En pil!
Nej. En pil! Nej, förlåt. Falskt larm.
Vet du vad?
-Jag hittar pilarna, okej? -Visst.
Var tyst så att jag kan koncentrera mig.
Jösses.
Det är en hel värld av jordgubbar!
Rör inte grejerna i min ryggsäck. Fattar du?
-Verkligen? -Jag menar det.
Okej.
Varför det?
-För att jag behöver allt. -Varför?
-Därför. -Så det är viktigt?
-Ja! -Viktigare än pilen?
Okej. Toppen. Hitåt.
Ja! Aratuah, här kommer vi.
Vad var det?
-Saiwa kommer efter oss! -Kommer efter oss?
Han kommer efter oss!
Vi kan ta oss över här.
Elmer?
Minns du när jag sa att vattnet gör mig yr?
Kom igen, Boris. Jag vill inte bli uppäten av nån med vassa klor
eller vassa tänder!
-Krokodiler! -Och vatten. Glöm inte vattnet.
Och Saiwa kommer!
Jag kan inte gå dit.
Det är så läskigt där uppe på toppen. Elden kommer att bränna mig!
-De tar dig inte. Det ska jag se till. -Jag gillar det svaret.
Inget ska stoppa oss.
Förutom han kanske!
Vad tror du att du gör, drake?
Douglas, Winifred, kom hit nu.
Barn! Det är inte säkert, era stygga små reptiler.
Ta det lugnt.
Du klämmer ut livet ur mig.
Det här är ditt fel, draken.
Vad tror du att du håller på med och flaxar omkring här?
Det här är inte att flaxa!
Vad i hela världen är det här?
Det är en Elmer.
Han är svarskillen. Han ska hjälpa mig rädda ön.
Snabbt, hitåt!
Du? Rädda Vilda ön?
Du skojar.
Du! Sluta dra mig i benet!
Skynda dig. Vi måste klättra till andra sidan!
Var var jag?
Jag ska bita av dig på mitten.
Kom igen, Boris!
Det här är så svårt.
Elmer!
Din draktjuv!
Du har fått det om bakfoten, krokodil!
Jag heter Cornelius. Och jag håller med!
Vad händer?
Åh nej. Kom igen, småttingar. Snabbt. Kom igen. Nu går vi.
Elmer!
-Skynda dig! -Har du ett bättre svar?
Den här fungerar inte så bra.
Och Saiwa kommer.
-Tvinga mig inte tillbaka! -Kom igen!
Nej, jag kan inte.
Saiwa, din drake är här.
Han är här!
Elmer!
Titta, Boris! Den är din.
Jordgubbe.
Jordgubbe?
Kom och ta den.
Jordgubbar är nästan lika goda som skunkkål.
-Ta honom! -Se på mig, Boris.
Boris, titta på mig. Du måste fortsätta.
Vi är nästan framme.
-Elmer! -Kom igen!
Boris!
Jösses.
Ta tag i klubban.
Hjälp!
Jag har er.
Saiwa!
Kwan!
-Jag kan inte hålla dem. -Men jag har honom.
Barn! Hjälp!
Kwan, du måste rädda dem.
Kwan! Jag behöver dig.
Kwa…
Kwan!
Det slutade.
Just nu, men det kommer att hända igen
och igen.
Då fortsätter vi.
Har du fler jordgubbsgrejer?
Nej. Och rör inte ryggsäcken. Okej?
Jag kan nog gå snabbare om du visar vad som finns i den.
Nej.
Kom igen.
Du.
Boris, sluta.
Verkligen? Varför det?
Jag har inte tid att förklara, men ön sjunker. Minns du?
Okej.
Nu går vi.
Douglas, Winifred, jag var så orolig. Var är George? George!
Lever jag?
Levande. Definitivt levande.
Hör ni! Sluta! Lägg av!
Barn, där är ni.
Tack, Kwan.
Saiwa? Saiwa!
-Den sjunker fortare nu. -Nu är han orolig.
Inte nu, Kwan. Inte nu.
Men jag hade draken. Varför tvingade du mig att vända om?
Lyssna nu. Hör på.
Hela ön försvinner om vi inte tar tillbaka draken!
De litar på mig.
Förstår du? På mig.
Någon dag kommer de att lita på dig.
-Och du får inte överge dem. -Men vårt hem är borta då.
Vi har fortfarande tid att fånga vår drake.
Lita på mig.
-Kompis, vad tycker du? -Om vadå?
Det är fint?
Bra! Det kan vara vår hemliga vänskapsvissling.
-Vi är ju vänner nu. -Jag är ingen visslare.
Skämtar du? Tänk om du träffar ett annat vilt djur,
om jag skadar vingen eller ser en vrålapa eller Kwan eller Saiwa?
-Hur ska vi ropa på varandra? -Genom att säga "hjälp"?
Kom igen. Det kan alla göra.
Man behöver inte ens vara vänner.
Inte roligt!
Är du rädd?
Nej! Jag är försiktig. Det är skillnad.
-Var fick du scarfen? -Den är så mjuk.
Den känns skön mot min hud. Kom igen. Känn.
Boris.
Det är väl inte en mjuk scarf?
George, se vem det är!
Nej. Aldrig i livet. Du driver med mig.
Elmer? Jag känner mig försiktig.
Jag kommer att bli en hjälte!
Jag fångade Saiwas drake åt honom.
Vi fångade honom.
Vad är det här?
-Den ser söt och seg ut. -Sasha, ge mig den.
-Jag tar första biten. -Och jag tar draken till Saiwa.
Nej, det gör du inte. Jag tar den.
Du ser ut som en söt, saftig melon
med hårbitar på.
Sluta, Sasha.
Sasha.
Elmer!
Hjälp!
Han är min!
Nej! Den söta lilla biten är min!
Vänta! Jag har nåt sött!
Uppenbarligen.
Nej, mycket sötare. Tuggummi med kanelsmak!
Varje tugga släpper ut en helt ny sötma!
Ni har inte smakat nåt liknande förut,
och det kommer att bli höjdpunkten i hela er existens.
Den kommer från en liten stad långt bort och den smakar som hemma.
-Ja. Ge mig! Ge den! -Jag vill ha lite!
-Min! -Min!
Jag har bara en, så ni måste slåss om den!
Elmer?
Boris!
Sjunker.
Varje morgon, varje kväll, sjunker!
Vad är det, Boris?
Jag anropar dig.
-Ja, jag fattar. Men vad vill du? -Okej, bra.
Jag måste hämta andan.
-Ingen bra idé. -Jag flyger bättre än jag går.
Ju snabbare vi hittar Aratuah, desto snabbare kommer vi ut.
Va?
Du sa inget mer från ryggsäcken,
men du gav tigrarna kaneltuggummit,
så är regeln "inget från ryggsäcken om vi inte är döende"?
Du verkar ha hämtat andan, så nu går vi.
Okej. Är Neverblue ditt hem?
Nevergreen. Den heter Nevergreen.
Det är en plats där jag bor, men det är inte mitt hem.
Jag brukade ha en affär med mamma.
-Så det är ditt hem? -Nej, inte längre.
-Var är ditt hem då? -Jag har inget nu.
Men jag får det när jag öppnar butiken.
-Som du hade. -Nej. En ny.
Butiken blir annorlunda för den är ny?
Nej, den ska vara likadan!
Elmer!
Elmer, är du okej?
Ja, jag mår bra. Se upp var du sätter fötterna.
Nån gillrade fällan.
Va?!
Jösses.
Elmer, du måste se det här.
Så många söta små, håriga musgrejer.
Hej!
Va? Jag förstår.
Ja, det är en fälla för mig.
-Du måste få ut mig! -Lugn. Jag vet vad jag ska göra.
Kasta upp din ryggsäck, tröja, skjorta, byxor. Allt.
Bra idé. Vi kan knyta ett rep av mina kläder.
Ja. Det är nog bättre.
-Vad är din plan? -Strunt samma. Vi provar ditt sätt.
Det är något här!
Boris.
Här är en pinne. Ta tag.
-Jag når inte, Boris! Jag måste upp! -Okej.
-Boris, du måste hjälpa mig! -Strax!
Boris?
Elmer! Elmer?
Elmer!
-Svara mig! -Kom inte ner, Boris.
Det är hopplöst.
Du är bara rädd.
Ingen fara. Det ordnar sig.
Skärp dig.
Vi är i ett hål på en sjunkande ö.
Det ordnar sig inte.
Jag vet att du är hungrig.
Jag ska fixa nåt. Jag lovar.
Gillar han mandariner?
Har du mandariner?
Min unge älskar mandariner.
Varsågod.
-Jag heter Nessa. -Jag heter Elmer.
Du är pojken som tog Saiwas drake.
De gjorde den här fällan åt dig,
men jag föll in med min unge.
Jag är ledsen.
Varför gjorde du det? Varför tog du draken?
-Han behövde räddas. -Men vem ska rädda oss?
Saiwa, han hade ett sätt att skydda oss.
Om det var sant hade ön varit säker i hundra år
och Boris skulle vara en efterdrake. Förstår du inte?
Jag vill att det ska bli bra igen.
Det blir det.
Jag tar Boris till Aratuah för att hitta svaret.
Och då är vi säkra?
Det är jag säker på.
Det vore en lättnad
om vi inte var fast i ett hål utan nån väg ut.
Boris är där uppe. Han kan hjälpa…
Låt honom vara!
En unge! Din lilla gullfnutt.
-Boris! Du hoppade i. -Jag var ju tvungen att hjälpa min vän.
Men… hur ska vi komma ut?
Hör ni! Sluta slåss!
Sluta! Släpp! Saiwa, det är nåt här nere.
Lugna dig, Tamir.
-Saiwa säger lugna dig! Lugna dig! -Håll tyst, allihop!
Drake, du kan komma ut.
Du blir inte skadad.
Jag lovar.
Det är bara jag, Saiwa. Jag och min unge.
Nessa?
-Kom igen, Saiwa. -Vänta.
-Vi fortsätter. -Vi måste få ut dem.
Kan du inte få stopp på dem?
Tyst. Tyst nu.
Vänta, Nessa. Vi ska få ut dig.
Vänta!
-Vad är det? -Jag hörde dem, Saiwa.
Draken och pojken.
Pojken sa att han skulle ta draken till toppen.
Det är inte logiskt. Draken hatar toppen.
Pojken vill inte drunkna. Det vill ingen av oss, Saiwa.
Om nån kan hjälpa honom nu är det du.
Bara du.
-Vi går till toppen! -Vi måste få ut henne först.
Vi kan sjunka när som helst. Vi har inte tid.
Kwan!
Nej, det är okej.
Ser du?
Vi klarar oss, Nessa.
Vrålapor, kom.
De har gått.
Det var väldigt modigt.
Tack, Nessa.
Saiwa har förbjudit alla djur att gå dit,
men jag vet var Aratuah är.
Jag hoppas att du hittar svaret, för allas skull.
Du får klara dig själv nu.
Ingen fara. Jag går först.
Okej. Visst.
Mår du bra, Boris?
Ja. Jag är bara nervös, orolig, rädd,
och jag har yrsel igen.
Förlåt.
Det måste vara han.
-Jag kommer att svimma. -Andas. Glöm inte att andas.
Kan du fråga honom? Fråga honom åt mig.
Okej.
Urgamla Aratuah?
Vi vill fråga dig:
hur ska en drake rädda Vilda ön?
-Och fixa min vinge. -Och fixa Boris vinge?
Om det är något du gör.
Boris är draken som har kommit för att rädda ön.
Fråga om min eld.
Kan du berätta för draken Boris hur han får sin eld?
Även om det är som en gåta eller en…
-Ett pussel? -Nej.
Som en uppgift vi måste göra först eller nåt.
Vi har inte mycket tid.
Aratuah?
Urgamla Aratuah?
Tänk om det är hans…
Ja. Ja.
Det var hans rumpa.
Aratuah?
-Vet du vad? Du försöker. -Va? Nej.
-Berätta. -Jag kan inte.
Elmer!
Bara gör det. Gå bara!
Ska det hända?
Vänta lite, Boris.
Elmer? Aratuah?
Vi har letat så länge.
Aratuah!
Vad sa han? Får jag se? Får jag träffa honom?
-Nej. Gå inte in där. Nej. -Låt mig se.
-Jag vill… Aratuah! -Gå inte in.
Förlåt att jag knäckte skalet. Det var en olycka.
-Nej! Sluta! -Aratuah!
Han är död!
Är han död?
Vad gör jag nu, Elmer?
Jag…
Kom, Boris.
Vi måste ut!
-Boris? Är du okej? -Jag måste lägga mig på en varm plats.
Jag tar hand om dig.
Elmer?
Pratade ni med Aratuah? Kan ni rädda oss?
Det gjorde vi.
Underbart!
Ja. Men innan han kan göra ritualen
måste Boris bara… Han behöver vila.
Självklart. Jag vet ett perfekt ställe.
Längst upp är det säkert och torrt.
-Där kan ni vila. -Tack, Nessa.
Nej. Tack så mycket.
Du måste vara hungrig.
Du sa att de inte skulle delas.
Glöm vad jag sa.
Ta för dig.
Jag använde den för att skära loss dig.
Den hjälpte mig att se Nessa i gropen.
Gillar du mandariner, Boris?
Mandariner?
Nej. Den är till dig.
Äter du bara skalet och inte köttet?
Naturligtvis inte.
Det här kommer att fungera bra.
Jag hade glömt hur gott de smakar.
Min bror Horatio tog med mandariner hem när han blev en efterdrake.
Jag hörde hans vissling i skyn över Blueland.
Alla var så stolta.
Ingen kommer att bli stolt över mig.
-Får jag berätta en hemlighet? -Ja.
Jag är lättad över att jag inte förväntas göra nåt nu,
för sanningen är att jag inte kunde göra det ändå.
Så känns det i magen.
Du skulle vara en bra efterdrake, Boris.
Du vet alltid vad du ska göra, Elmer.
Du verkar inte vara rädd för nåt.
Tja, jag…
Jag vet inte vad jag skulle göra utan dig. Jag skulle brännas på toppen
eller drunkna i havet.
Du har rätt. Jag är inte rädd för nåt.
Vila bara.
När du vaknar har jag svaret.
Det var verkligen min turdag.
Imorgon blir det ännu bättre.
Förlåt. Jag är så ledsen.
Förlåt, Elmer.
Mamma?
Jag är så ledsen, Elmer.
-Varför då? -Han fick mig att berätta var ni fanns.
Jag var tvungen att skydda min unge.
Så det är sant.
Boris!
-Boris, vakna! -Jag är vaken!
Se alla problem du har orsakat oss,
din värdelösa sak!
Håll dig borta.
-Boris, sluta! -Du följer med mig!
Säg till honom
att du pratade med Aratuah, att du kan rädda ön.
Pratade du med Aratuah?
Han gav oss det riktiga svaret, inte Saiwas.
Då kan han stoppa det här.
Nej, det kan han inte.
Eller hur, drake?
Elmer? Snälla hjälp.
Aratuah hjälpte honom inte, för han är död.
-Död? -Död?
Elmer.
-Jag… -Hur kunde du?
Minns du när du kom hit, drake?
Du visste inte hur du skulle rädda ön.
Jag hjälpte dig göra det du visste att du inte kunde.
Snälla, Elmer.
Nu behöver du bara följa med mig nu.
-Vi räddar ön igen. -Jag vill inte tillbaka.
Tillsammans.
Låt honom vara!
Tyst, pojke! Han är vår drake, inte din.
Nej, Boris!
-Drake! -Jag vill inte tillbaka.
-Nej! -Elmer!
Min vinge!
Jag sa ju att jag flyger bättre än jag går.
Nu kan vi ge oss av till Nevergreen.
Ja.
Jag hoppas att ni finner svaret,
för allas skull.
De fångade draken
så att den kunde lyfta ön om och om igen.
Varför det?
Rötter. De drar ner den.
Om vi lyfter högt nog går rötterna av…
-Vad? -…och vi räddar ön!
-Rötter? -Jag har svaret!
För att du är svarskillen! Jag visste att du skulle fixa det!
-Kom igen! -Ja!
Är det? Titta! Jag visste det!
-Det finns hopp. -Jag visste det!
Draken är värdelös, och du också, Saiwa.
Vi kan ta honom igen.
Varför då? Han kan inte rädda ön!
Och det kan inte du heller, hur mycket du än pratar.
Den där lilla skiten visste det från början!
Jag lyssnade på dig. Jag litade på dig.
Kwan?
Men inte nu längre.
Jag lämnar det sjunkande lerhålet!
Jag ska ta hand om mig själv och ni kan drunkna ihop!
Herregud. Vad har hänt?
Det är som om den spruckit upp.
Vad gör vi nu?
-Jag måste binda dig. -Va?
Nej! Det var Saiwas idé och…
-Lugn. Lyssna på mig. -Det kan inte stämma.
Om vi lyfter ön högt nog så går rötterna av.
Nej. Titta här. Jag kommer att sabba det. Jag…
Nej. För jag följer med dig.
-Vi gör det tillsammans. -Det kan inte stämma.
Jag befriade dig. Jag kan befria ön.
Det här är svaret.
Gör det fort.
Okej, Boris. Flyg!
Lyft!
Kom igen! Du klarar det! Lyft!
Du är nästan där. Kom igen.
Du gör det! Kom igen, lite till!
Du gör det, Boris! Du gör det!
Boris? Boris, vad är det?
Är du okej? Du måste lyfta.
-Lyft! -Jag har svaret.
Kom igen! Lyft!
-Du kan inte vara här. -Va?
-Jag måste släppa ner dig. -Nej! Snälla!
Snälla! Kom igen!
Lyft!
Lyft! Kom igen, kompis!
Snabbt, lossa mig.
Boris, vi måste härifrån.
-Men jag förstår nu. -Var still, Boris.
Vi flög och du sa att jag kunde göra det, och jag trodde på det för första gången.
-Vänta, annars får jag inte loss dig. -Jag kände det i magen.
Vi har inte tid nu. Ön är förlorad.
Det funkade inte, för du har inte svaret.
-Sluta! -Jag har det.
-Nej! Sluta! -Jag måste gå in där.
Jag måste göra det själv.
Nej! Du vet vad som händer. Sluta!
-Jag kan inte! -Du brinner upp där inne.
-Du har fel. -Jag kan hjälpa dig. Låt mig hjälpa dig.
-Sluta, Boris. Sluta. -Nej. Jag måste gå. Släpp mig!
Du blir aldrig en efterdrake!
Kom nu.
Lämna mig i fred.
Nej! För att jag måste få oss ur den här röran!
Lämna mig ifred, sa jag!
Strunt samma.
Saiwa?
Hej! Låt honom vara. Han måste hitta färskvatten, skydd, mat,
små grejer så att vi inte dör.
Jag kanske har nåt kvar till dig.
Vi behöver inget från dig.
Jag försökte…
Jag ville hjälpa till.
Hjälpa?
Jag… hjälpte.
När ön började sjunka gick jag till Aratuah, men han var borta.
Jag visste att rädslan skulle dränka oss långt före havet,
så… Jag undanhöll sanningen från dem.
När draken kom, trodde vi att vi var räddade.
Men han var dum och rädd.
Säg inte så. Han drog upp ön åt er om och om igen.
Jag använde honom för att skydda oss.
Vad använde du honom till?
Det gjorde jag inte. Jag är hans vän.
Jag förstår.
Han trodde att du var hans vän.
Jag…
Dum.
Och rädd.
Boris!
Boris?
Förlåt, Boris.
Nej. Du hade rätt. Jag kan inte, Elmer.
Jag kan inte rädda nån.
Jag kan inte göra något.
Jag är för rädd.
Jag blir också rädd.
Jag är rädd hela tiden.
Jag försöker lista ut allt, men jag kan inte.
Du?
Hämta din eld.
Jag är här när du kommer tillbaka.
Tack.
Boris.
Kom igen, Boris. Snälla.
Boris?
Boris!
Du klarade det!
Boris! Ja!
Ja!
-Boris! Du klarade det, Boris! -Du skulle ha sett, Elmer.
Hela stället var som min mage.
De här målningarna inte så realistiska, eller hur?
-Det finns en viss likhet. -Ja? Jag är en efterdrake.
Boris? Elmer?
Vi ville bara tacka er.
Tack, Boris.
Jag tror att den här är din.
Titta! Det är Saiwa.
Jag trodde att jag gjorde det rätta.
Jag trodde att jag hade svaret.
Jag hade inget.
Jag är ledsen.
Vet ni vad Vilda ön behöver nu?
Den behöver er,
ni måste berätta min historia.
Rita den här uppe
utan musklerna.
Så när ön sjunker igen om hundra år
och nästa drake kommer,
så binder ni dem inte, eller jagar dem eller skrämmer dem.
Ni blir deras vänner.
Du har mitt ord, Boris.
Så ska det bli.
Tamir.
-Hej då! Vi ses! -Hej då, Boris.
-Hej då! -Hej då.
Hej då, håriga melon!
Hej då, Vilda ön!
Kwan! Titta här, Kwan.
-Kan du vara tyst i en minut? -Kwan, kom igen. Elmer!
-Soda! -Du gjorde det!
-Vad då? Vad gjorde han? -Han hjälpte mig att rädda ön.
Du kanske vill åka tillbaka!
Jag är stolt över dig!
Mjuk landning.
Ja. Bra gjort.
Så det här är Neverblue.
Nevergreen.
Okej. Vad vill du att jag ska göra?
Inget.
Va?
Du vill åka hem
och vissla till din familj genom molnen över Blueland?
Det gör jag, mer än nåt annat.
Men butiken då?
Och lösa alla dina problem? Vad ska du göra?
Jag kommer på nåt.
Är du rädd?
Ja.
Jag också.
-Jag antar att det här är… -Jag…
-Farväl. -…farväl?
Det var trevligt att träffas.
Vi ses, Boris.
Om du behöver mig…
Elmer!
Din mamma har letat efter dig. Din middag är nästan kall.
-Min middag? -Elmer!
Mamma.
-Jag är ledsen, mamma. -Jag med.
Jag blev rädd.
Jag blev också rädd.
Det borde räcka, Ella.
Perfekt. Ja.
Hejsan.
-Kom. Mamma, får jag låna din hatt? -Det är min finaste.
Tack, mamma!
-Åh nej. -Nej! Elmer!
När jag förvandlats till en efterdrake
ska jag flyga iväg, men sen… Du!
Vad tog så lång tid?
Jag hittade mer rekvisita.
-Jag har den, Callie. -Det var planen.
Det ser bra ut. Är ni säkra på att ni kan jonglera?
Mandariner?
Min far sa alltid att drakar är de bästa av vänner.
De stöttar en i läskiga stunder,
även om de är lite rädda själva.
Men för de av er som tror att drakar bara är nonsens,
så är det alltid bra att hålla öronen öppna,
utifall att.
Guldlöv och mandariner
På en vild
Vild ö
Runda tassar döljer vassa klor
På en vild
Vild ö
Lyft vingarna mot himlen
Låt dina lågor bränna natten
Fast din väg gör dig trött
Kan jag lätta din börda
Lyft vingarna mot himlen
Låt din rädsla andas in natten
Trots att dina frågor saknar svar
Vakar jag över dig i natt
Rofyllda leenden gömmer trasiga drömmar
På en vild
Vild ö
Stolta rytanden En drake svävar
På en vild
Vild ö
Ingen kommer att falla
Jag ska rädda alla
På vår vilda ö
Lyft vingarna mot himlen
Låt dina lågor bränna natten
Fast din väg gör dig trött
Kan jag lätta din börda
Lyft vingarna mot himlen
Låt andan bli lätt
Trots att dina frågor saknar svar
Ska jag vara ditt vägledande ljus
Lyft vingarna mot himlen
Låt andan bli lätt
Trots att dina frågor saknar svar
Ska jag vara ditt vägledande ljus
Undertexter: Sarah Wallin Bååth