Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PREDSTAVLJA
Moj se otac rodio davno,
no bio je dijete kao i svako drugo,
sklono poderanim koljenima i maštarijama.
-Jesi li našao? -Još ne.
Uvijek je bio dobar u pronalaženju stvari.
-To! Imam je, mama. -Ima li još lizalica?
To je on, ako ste se pitali.
Imam ih!
-Prolaz! -Dobro jutro, Elmere.
Dobro jutro svima.
Što god bi mami trebalo, on bi začas pronašao.
Hej, g. Linsone!
'Jutro, Elmere.
Pazi, Rosie.
Tu si, Elmere.
U pravi čas za g. Williamsovu glad za šećerom.
Jagoda mi je najdraža.
-Hvala. -Nema na čemu.
Zamislite, čovjek je zubar.
Imate li gumice? One koje bradu drže podalje od juhe?
-Elmere? -Odmah.
Moj će otac uskoro kročiti na mjesta na kojima još nijedno dijete nije bilo.
Izvolite.
Opasna, divlja, čudna mjesta.
No on to još nije znao.
Elmere, može pomoć?
-'Jutro, Dela. -'Jutro.
'Jutro, Elmere.
-'Jutro, Magda. -Što danas imaš?
Mandarine.
Svi ih vole jer se lako gule.
-Pogledajte. -Koliko tražiš?
-Za tebe 30. -Što misliš, Elmere?
Ove ispod su prezrele.
-Počele su klijati. -Shvaćam.
Dat ćemo ti pola cijene.
Dvadeset pet, Dela. Ne mogu niže.
Dvadeset i idući mjesec uzimam još.
Tvoja je mama opak pregovarač, Elmere.
Moj je otac živio u svijetu koji je djelovao kao da će trajati vječno.
No onda se sve počelo mijenjati
i vremena su na neko vrijeme postala teška.
Što ćemo sad, mama?
Ti se ne moraš ništa brinuti.
To je moj posao, Elmere.
Možda se, ako ostanemo, naši kupci vrate
i opet bude dobro.
Bojim se da svijet ne funkcionira tako.
-No naći ću nam novi dom u gradu. -Novi dućan?
-Naravno. -Ali više nemamo što prodavati.
Imaš pravo.
Moramo skupiti zalihe da budemo spremni za veliko otvorenje.
Ne treba nam puno, par stvarčica za početak.
Imamo lizalicu od jagoda. Iako je malo napukla.
Možemo je prodati jeftino i zaraditi za još koju.
Možeš li naći još ponešto za prodaju?
To je to. To je sve.
Tako si dobar u pronalaženju stvari.
Ostalo nam je čak i nešto novca.
Dovoljno za početak.
Spreman za pustolovinu?
Spreman.
OVRŠENO
Pročitajte sve vijesti!
Recesija pogađa!
Tko će uspjeti, a tko je propao?
Pročitajte sve vijesti!
To je to.
-Stvarno? -Da.
Sivograd, naš novi dom.
Gledaj, Elmere.
Ne bi li ono bio dobar dućan za nas?
Ali sav je u daskama.
Možeš li zamisliti kako bi izgledao
uz malo boje i pažnje?
Vidiš li?
Valjda.
Možemo staviti blistava svjetla na prozore.
Začas ćemo se osjećati kao kod kuće.
Trebat će mi vremena da uštedim za sve to.
No kad uštedim, imat ćemo sve što nam treba za početak.
Ne odustaj.
Bez brige, mama. Neću odustati.
Naš dućan, opet.
Baš kao prije, zar ne? Baš kao kod kuće.
Baš tako. Vjeruj mi, dobro?
Dobro.
Samo moramo otvoriti vrata. Spreman?
Jedan…
Dva…
Tri!
-Miči se! -Hajde!
Mačka je prebrza za mene, Callie.
Pazi, mali.
Ulovi je!
Elmere!
Elmere, budi mi blizu.
Hajde. Pomozi mi sa stvarima.
Moramo ih odnijeti skroz gore, do vrha.
-Nisi spominjala klinca. -Nisam mislila da će biti problem.
Djeca su skuplja. Četiri mjeseca pologa, unaprijed.
Ali to je sumanuto.
Djeca su glasna i gruba prema namještaju.
Ali nema namještaja.
Zato što je zadnji klinac sve razbio.
U oglasu piše da je potpuno namješten, pa vam mogu platiti samo tjedan pologa.
Molim vas, gđo McClaren.
Prešli smo veoma dug put i ovo je novi početak za nas.
Čak smo donijeli svoje stolice.
Tri tjedna.
Sjajno.
Oprosti, ali danas nikome ne možeš vjerovati.
-Ništa osobno. -Da, naravno. Razumijem.
I bez ljubimaca. Oni su gori od djece.
Bez ljubimaca. Nemamo ljubimce.
Najamnina je svaki utorak.
Nema izlike koju nisam čula, pa se nemoj truditi.
-Jasno? -Da, jasno. Utorak, najamnina.
Mama, odavde vidim naš dućan.
Dođi. Pogled je sjajan.
Onda je ovaj stan savršeno mjesto.
Evo, ovdje možemo štedjeti za dućan.
Uskoro će biti baš kao kod kuće.
Mislim da počinjem kužiti ove cijevi.
Što si rekao?
Da sam skužio kako da me ne poprskaju.
Sjajno, Elmere.
Zdravo, gđo McClaren. Gledaj, Elmere. Imamo gošću.
Zdravo, gđo McClaren. Kako ste danas?
Pa, utorak je. Utorkom čujem puno tužnih priča.
-Zbog toga imam problema s probavom. -Žao mi je to čuti.
Vrijeme je za najamninu.
Cijevi bruje i prskaju vodu.
Platit ću vam pola ovaj tjedan i svaki dok ih ne popravite.
Ako popravim cijevi, morat ću ti naplatiti više.
Za sve je potreban novac, Dela. Misliš da nemam svojih problema?
-Čekaj! Mama! -Vidimo se drugi tjedan.
Smislit ću kako napuniti staklenku.
Više se nećeš morati brinuti. Bit ćemo samo ti, ja i naš novi dućan.
Elmere, moram posuditi sitniša.
-Ali to je novac… -Moram obaviti par poziva.
Izađi sa mnom.
Nemoj sve potrošiti.
-Nećemo moći kupiti dućan. -Samo par novčića.
-Kako ćemo… -Halo.
Da, javljam se na oglas.
Imam svoj kamionet. Popunjeno je?
-Dobro. Doviđenja. -Mama?
U redu je. Samo još jedan.
Halo. Zdravo, javljam se na oglas.
Čekajte. Imam svoj kamionet i prva je dostava besplatna. Dobro.
TRAŽIMO VOZAČE
Ali, mama, možda mogu pomoći.
Samo budi tiho. Halo.
Da, javljam se na oglas.
Ne, čekajte! Vidite, imam svoj kamion…
Miči se!
Callie, upomoć!
Iš! Odlazi!
Nađi mlijeko drugdje!
Jesi li dobro, Gertie?
-Spreman, Eugene? -Spreman!
I… Raspali!
Mračna je i sumorna noć!
Vjetar zavija.
Daleka zemlja visi na rubu zaborava.
Hvala lijepa.
Životinje zapomažu: „Zar nas nitko ne može spasiti?”
Hvala.
Da! Netko ih može spasiti!
Netko tko je proputovao…
Gumice na prodaju!
Razne boje. Sjajna cijena. Kupite ih dok ih ima.
-…sjajan, čudesan, mišićav… -Gumice za sve prigode.
Crvene, plave. Gumice? Izgledate kao da vam trebaju gumice.
Nevjerojatan, hrabar zmaj koji riga vatru!
Gumice? Povoljno, gotovo su besplatne!
Povoljno? Besplatno?
Samo danas.
Samo danas?
-Kažem… -Bolje da požurim.
Znam da vam trebaju.
Leteći zmaj!
-Možete ih nositi! -Stvarno dobra kupnja.
-Hvala, gospođo. -Hej!
Uzeo si nam mušteriju! Stavila bi taj novčić u moj šešir.
Ali sada je moj.
Ne, nije. Jer mi smo došli prvi i izvodili predstavu.
Čini se da nije spektakularna kao gumice.
Dobro, ovako ćemo.
Dat ćeš mi taj novčić ili nešto iz tog ruksaka
-Ne. -Sigurno imaš nešto što može biti korisno.
-Moj je. -Ali duguješ mi. Moraš biti fer.
Ne dugujem ti!
Duguješ!
Miči se!
Imam ga, Callie!
-Hej! Ti klinci… -Hajde.
-Moramo se vratiti u stan. -Vraćajte se!
Ti uzmi meni, ja ću tebi.
-Uzeli… -Molim te, idemo.
Umorna sam i moram skuhati večeru. Dobro?
Oni…
Hej, ti.
Kako si ušla? Slijedila si me?
Odmah se vraćam.
Elmere, nemoj sve popiti. Treba nam za doručak.
Dobro.
Moraš biti tiho. U stanu su ljubimci zabranjeni.
-Nešto si rekao, Elmere? -Ne, mama.
-Dođi večerati prije nego što se ohladi. -Dolazim.
Ni glasa. Nešto ću smisliti.
Baš dobro miriše, mama.
Hej, vidi ovo!
-Mama, ja… -Želiš da nas izbace na ulicu, Elmere?
Jer ako želiš, ovo je dobar način.
-Ne, mama. Ne razumiješ. -Nemam što razumjeti.
Vrati mačku gdje god si je našao ili će nas gđa McClaren izbaciti.
-Mama, nisam… -Nije me briga, Elmere.
Baš nemam vremena za ovo.
-Mogu objasniti. -Dosta mi je.
Lagat ćeš mi, a to ne želim slušati.
Ti lažeš! Rekla si mi da ćemo otvoriti dućan, ondje.
Nije tako jednostavno.
Ali obećala si!
Nisam mislila odmah.
Zašto mi ne kažeš istinu?
Želiš da ti kažem istinu?
Morala sam te izvući iz kamioneta, to je sve.
A sad ti moraš izbaciti tu mačku iz stana!
Jer imam dovoljno briga, dobro?
Oprosti.
Ne boj se.
Ne bojim se!
Nabavit ću novac i sam otvoriti dućan.
Vidjet ćeš.
Elmere.
Hej! Nema trčanja po stubama!
Je li to mačka?
Koji se vrag događa?
Sve radim sama, Elmere.
Elmere!
Što ćemo sad, mama?
Ništa se ne brini. To je moj posao, Elmere.
-Možda mogu pomoći. -Samo budi tiho.
Hej! Vraćaj se!
Taj novac pripada nama.
Moj je!
Drži ga!
-Nemam vremena za ovo. -Nisi spominjala klinca.
-Nisam mislila da će biti problem. -Djeca su skuplja.
Imam dovoljno briga, dobro?
Elmere.
Ne boj se.
Bok, maco.
Zašto je sve tako teško?
Pitaš me, ili…
Samo razgovaraš sa sobom, kužim.
Ti si…
Elmere.
Zaboga. Elmere!
Ne. Ti si mačka koja govori? Ne.
Reci mi kad budeš spreman i odgovorit ću ti na sva pitanja.
Kako to da govoriš?
Bio si dobar prema meni.
Sad ću ti uzvratiti tu dobrotu, Elmere.
Hoćeš li mi ispuniti sedam želja?
Nisam tako čaroban.
I nisu li obično tri želje?
Pa, treba mi puno pomoći.
Moram otvoriti dućan za sebe i mamu, da se više ne brine.
Ali nemam novca i…
I tu ti ja mogu pomoći.
Vidiš, nije da samo govorim. Ja slušam.
Ovdje, u luci, čujem svašta.
Stvari koje bi mladoj osobi poput tebe mogle donijeti novac za otvaranje dućana.
Na primjer?
Nevjerojatan, spektakularan,
od krvi i mesa,
leteći zmaj koji riga vatru!
Aha, ne. Zmajevi nisu stvarni.
Kao ni mačke koje govore.
Ne možeš li zamisliti da imaš vlastitog zmaja ovdje, u Sivogradu?
Da, ali kako…
Samo zamisli.
Ti i mama više se nikad nećete morati brinuti.
Ajme.
Mogao bih prodavati vožnje i bombone i suvenire.
Mama i ja bismo napokon mogli otvoriti dućan.
Reci mi gdje je. Kako ću do njega?
To je najlakši dio.
Nalazi se na jednom malenom otočiću.
Ali kako da dođem do otočića?
I to je lako.
Nabavio sam ti prijevoz.
Pozdravi Sodu.
Ovo me škaklja.
Soda.
-Da? -Pozdravi.
Zdravo!
Čuo te, Soda.
Trebao bih jahati kita do otoka?
Nisam mogao bolje u kratkom roku.
Dobro. Ajme.
Samo moram skužiti kako ću se držati.
-Soda? -Elmere!
Odvedi me na otok sa zmajem. Molim te?
-Soda! -Da, Mačore?
Radije kreni što brže možeš.
Ili polako! I polako je u redu!
Dobro se provedite! Bok!
Tako dobro dijete. Nadam se da se neće utopiti ili biti pojeden.
Ili oboje.
Soda, uspori! Nemam se za što držati!
Obećala sam Mačoru da ću biti brza.
Dobro, ali ne tako brza.
Srednje brzo. Dobro. Mogu ja to.
Želiš li vidjeti zašto me zovu Soda? Želiš?
Ne, baš i…
Jesi li vidio? Jesi li?
Da, vidio sam.
Sama sam to naučila.
Odlično, Soda.
Sve sam sama izmislila.
Fora je, zar ne?
Obožavam sumrak.
Jedne noći želim otplivati do zvijezda.
Elmere!
Jesi li budan?
Budan si, zar ne? Hrčeš. Jesi li znao?
Ili je to bio tvoj trbuščić. Govori li kad je gladan?
Gladan si? Želiš li nešto narančasto? Jer uskoro je jutro, znaš?
Usred smo mora. Gdje ćemo naći…
Mandarina?
Ovo je Mandarina.
Dosta spektakularno, ha?
Da.
Najbolje mandarine u gradu.
Ili, mislim, na vodi.
Najbolje koje ćeš ikada okusiti, to sigurno.
Zadnja postaja do otoka, opskrbi se..
-Ovo je tako dobro. -Zar ne?
Što kažeš na ovo? To je vlak.
Gle! Elmere, napravila sam nos!
Gledaj, isti je kao tvoj! Brzo, dok se ne rasprsne!
Nije loše.
Hvala!
Sama sam to naučila. Sitnica.
-To je sigurno to. -Da.
To je Divlji otok.
Jesi li rekla Divlji otok?
Da, zbog divljih životinja.
Divljih životinja?
Da. Imaju vrlo velike, pikave zube i pikave kandže.
Što?
-Da. -Čekaj.
I zarobile su zmaja
kako bi mogao stalno podizati otok.
-Zašto bi itko to učinio? -Jer tone.
-Znači, ovo je spašavanje? -Mačor ti nije rekao ništa od toga?
Ne!
Pa, iznenađenje!
Mrtav sam.
Sretan put!
Bez brige, zmaju. Došao sam te sp…
Dobro.
Pusti ga!
Hej, prestanite! Rekao sam da prestanete!
Jedva čujem Saiwu od vaše buke.
Saiwa je još jednom natjerao zmaja da nas spasi,
a vi tako pokazujete zahvalnost?
Sad se stišajte. Nema razloga za strah.
Doveo sam nam ovog zmaja,
i dokle god nas bude podizao,
neće nas progutati more.
Hej!
Tiho. Budite mirni.
Ja imam odgovore. Spasit ću Divlji otok.
Ne mogu više.
Saiwin zmaj jedva uspijeva podići otok.
Slušajte ga! Samo slušajte!
Svaki put izgubimo više tla. Izgubio sam dom.
Najvažnije je da svi budemo mirni.
Mogao sam se utopiti! Mogao bi i ti!
I ti!
Hej!
Začepi, Tamire!
Kwane?
Da, Saiwa?
Daj mi ga.
Tiho!
Prestani!
Ne želim se utopiti.
Tamire.
Slušaj me. Sve plašiš.
Oprosti, Saiwa. Samo se ne želim utopiti.
Ne želim se utopiti! Ja…
Smiri se. Svi ste na sigurnom.
Tišina!
Pustite Saiwu da govori.
Ako se prepustimo panici, ne mogu vas spasiti.
Nitko ne može.
Molim vas, samo tražim da mi vjerujete.
Zmaj…
Zmaj radi ono na što ga natjeram,
a trebao bi i ti, kad kažem da prestaneš…
Ali…
Ali što?
Zaustavi ga, Kwane!
Pusti!
Kwane!
Sruši ga. Ne smijemo izgubiti zmaja.
Dovedite Howlere. Pratit ćemo njega i dijete.
Ovo nije vrijeme za paniku.
Ponovno ćemo zarobiti zmaja.
Sakrit će se.
Ne. Od mene se ne mogu sakriti.
To!
Uspio sam!
Spasio sam nevjerojatnog, spektakularnog, od krvi i mesa, koji riga vatru…
Zmaja?
Ne želim ti zlo, zmaju.
Mislim da sam se ozlijedio.
Spasio si me!
Ovo mi je sretan dan.
Mogao bih eksplodirati od sreće! Smiri se da ti zahvalim.
Što je? Ne voliš se grliti?
Previše si kul za javno iskazivanje ljubavi?
Da, i ja.
Stvarno?
Naravno da sam stvaran. Bih li inače mogao ovo?
Ne.
Što misliš?
-Ovo nije dobro. -Još radim na tome.
Dobro, mogu ja to.
Dobro.
Zmaju, spasio sam te i zauzvrat mi nešto duguješ.
Zar ne?
Dao bih život za tebe.
Ne, ne moraš…
Vatrom bih isušio oceane
i rikom uništio planine za tebe.
To je dobr… Čekaj, ti to možeš?
Ne.
Zapravo, nipošto.
Od velikih vodenih masa mi se vrti, a vatre se bojim.
Zbilja može boljeti.
Ovo boli sada. Koliko krila pokazujem?
Jedno. Drugo kao da visi.
Ovo mi je hvala za to što sam stalno podizao otok?
Rekao sam im da ne pali.
Jer da radi, već bih bio Nadzmaj.
-Što? -Nadzmaj.
To je samo nešto najbolje na svijetu.
-Dođi sa mnom. -Ne!
Ovo je boljelo još više.
Dečko, gdje si?
Ajme.
-Oprosti. -Zašto si…
Pokušavao sam letjeti, ali moje krilo naprosto ne radi.
Sjajno. Ovo je sjajno.
Zaglavio sam na otoku punom divljih životinja pikavih zuba.
Spasio sam zmaja koji ne može letjeti?
I boji se vode?
I ima strah od vatre?
Ali zmajevi rigaju vatru.
Ne ja.
Možeš li išta?
Mogu ovo.
Čekaj.
Čekaj. Inače sam puno znojniji.
Dobro, prestani.
-Jesi li upravo… -To je bio moj pazuh.
Pogledaj ovamo. To sam ti htio pokazati.
Tako ću izgledati kad dobijem svoju vatru,
kad spasim otok.
Vidiš?
Ne baš.
Zmajevi već tisućama godina dolaze na Divlji otok.
Jer kad navršimo 100, što je samo 100 podijeljeno s…
Deset, u godinama ljudskih dječaka, što je…
Što je…
Deset.
Deset! Rekli smo istodobno. S deset godina
dođemo na Divlji otok na inicijaciju,
kao pčele na cvijet, samo smo zmajevi, ne pčele.
I ovo je otok, a ne cvijet.
Moramo spasiti Divlji otok od potonuća jer potone svakih 100 godina.
Ako uspijemo, postajemo Nadzmajevi
kojih rigaju vatru i imaju mišiće i ovako su pametni i hrabri.
Dosta sam siguran da ću tako izgledati kad spasim otok i dobijem vatru.
Čekaj. Već si spasio otok. Vidio sam te.
Ne. Saiwa me na to tjerao.
Ali to ne može biti ispravno jer samo još gore tone.
I gore je strašno, vatreno i loše.
A kako bi trebao to učiniti?
Nemam pojma.
Nisam netko tko ima odgovore.
-To ne znači da ga nema. -Ne.
-Mora postojati način da ga otkriješ. -Ne. Osim Aratuaha.
-Tko je to? -On je vrlo stara kornjača.
Bio je tu kad je Horatio spasio otok, pa zna sve o zmajevima.
On je ovo nacrtao.
-Dobro, idemo ga pitati. -Osim što ne znam gdje je.
Daj!
Kad sam sletio na otok, tražio sam ga.
I tražio i tražio.
Mislio sam da će mi Aratuah ostaviti znak ili kartu.
Ili bar nešto, zar ne?
-Kakvo je to lice? -Pomoći ću ti.
Učinio bi to za mene?
Da.
No kad postaneš Nadzmaj, ti ćeš pomoći meni.
Naravno.
Doći ćeš u Sivograd, biti u mojoj predstavi.
Osim što bih nakon inicijacije trebao ići kući.
Bit će sjajno!
Cijela će obitelj doletjeti da me vidi, rigat ću vatru i svi će klicati.
Dobro. Ali jesam te spasio i to ne mora biti zauvijek.
Samo mi pomozi da zaradim dovoljno za dućan.
-Dogovoreno? -Dobro. Zvuči dobro.
-Dobro. -Zvat ću te „Dečko s odgovorima”.
Elmer. Zovem se Elmer.
Naravno da imaš tako kul ime.
Ja se zovem Boris. Nije tako kul, ali paše mi uz facu.
Lagao sam, Elmere.
-Prdež nije bio iz pazuha. -Ne želim znati.
Pješače.
Zmajevo je krilo zacijelo teško ranjeno.
Teško ranjeno?
O, ne!
To je katastrofa! Svi ćemo…
-Slušaj! -Kako možeš podnijeti tog pikavca na uhu?
-Pusti ga. -Tko ti je pikavac?
Neću ga pustiti, izazvat će paniku. Znaš to, Kwane.
-Što ako propustimo priliku za bijeg? -No, no.
Saiwa!
Blizu je.
Moj brat Horatio naučio me pljuvati jako daleko.
Kladim se da mogu pljunuti ono stablo. Želiš li vidjeti? Elmere?
-Možeš li samo tražiti strelice? -Dobro.
Zapravo sam sada jako gladan. Najviše volim smrdljivi ugljen.
Misliš li da ga ima u blizini? Eno strelice!
Ne. Eno je! Oprosti, lažna uzbuna.
Hej, znaš što?
-Ja ću tražiti strelice, dobro? -Naravno.
Samo budi tiho da se mogu koncentrirati.
Ajme.
Ovo je eksplozija jagoda!
Ne diraj stvari u mom ruksaku. Jasno?
-Stvarno? -Ozbiljan sam.
Dobro.
Zašto?
-Jer mi sve to treba. -Zašto?
-Jer treba. -Dakle, jako je važno?
-Da! -Važnije od one strelice?
Dobro. Sjajno. Ovuda.
To! Aratuah, stižemo.
Što je to bilo?
-Saiwa nas slijedi! -Slijedi?
Slijedi nas!
Ovdje možemo prijeći.
Elmere?
Sjećaš se kad sam rekao da mi se od vode vrti u glavi?
Hajde, Borise. Ne želim da me pojede nitko s pikavim kandžama
ili pikavim zubima!
-Krokodili! -I voda. Ne zaboravi vodu.
I dolazi Saiwa!
Ne mogu se vratiti.
Na vrhu je tako strašno. Sva ta vatra, izgorjet ću!
-Neće te uhvatiti, pobrinut ću se za to. -To mi se sviđa. Neće nas zaustaviti.
Osim možda njega!
Što to radiš, zmaju?
Douglase, Winifred, odmah se vraćajte ovamo.
Djeco, nije sigurno. Zločesti mali gmazovi.
Dajte se malo smirite.
Iscijedit ćete život iz mene.
Za sve si ti kriv, zmaju.
Što to izvodiš šetuckajući se naokolo?
Ovo nije šetuckanje!
Koji je pak ovo vrag?
To je Elmer.
On je dečko s odgovorima. On će mi pomoći spasiti otok.
Brzo, ovuda!
Ti? Spasiti Divlji otok?
Vučeš me za nos!
Hej! Prestanite me vući!
Brže, Borise! Moramo se popeti na drugu stranu!
No, gdje sam stao?
Prepolovit ću vas kao grančice.
Hajde, Borise!
Ovo je tako teško.
Elmere!
Kradljivče zmajeva!
Fulao si kraj, krokodilu!
Zovem se Cornelius. I slažem se!
Što se događa?
O, ne. Hajde, maleni. Brzo. Tako, idemo.
Elmere!
-Požuri se! -Imaš li bolji odgovor?
Jer ovaj mi baš i ne pomaže.
I dolazi Saiwa.
-Ne tjeraj me nazad! -Hajde!
Ne, ne mogu.
Saiwa, tvoj je zmaj ovdje.
Ovdje je!
Elmere!
Gledaj, Borise! Cijela je tvoja.
Jagoda.
Jagoda?
Dođi po nju.
Jagoda je ukusna gotovo kao smrdljivi ugljen.
-Drži ga! -Pogledaj me, Borise.
Borise, pogledaj me. Samo moraš nastaviti.
Skoro smo stigli.
-Elmere! -Hajde!
Borise!
Ajme!
Primi se za lizalicu.
Upomoć!
Držim te.
Saiwa!
Kwane!
-Ne mogu ih držati. -Ali imam ga!
Djeco! Upomoć!
Kwane, moraš ih spasiti.
Kwane! Trebam te.
Kwa…
Kwane!
Prestalo je.
Zasad, ali ponovit će se,
opet i opet.
Onda idemo dalje.
Imaš li još koje ono s jagodama?
Ne. I šape dalje od ruksaka, dobro?
Pa, poprilično sam siguran da bih bio brži da mi pokažeš što je unutra.
Ne.
Daj!
Hej!
Borise, prestani.
Stvarno? Zašto?
Nemam vremena objašnjavati, ali otok tone. Sjećaš se?
Dobro.
Idemo.
Douglase, Winifred, tako sam se brinuo. Gdje je George? George!
Jesam li živ?
Živ. Definitivno živ.
Hej! Prestanite! Dosta!
Djeco, tu ste.
Hvala ti, Kwane.
Saiwa? Saiwa!
-Sada tone brže. -Sad se brine!
Ne sad, Kwane. Ne sad.
Ali imao sam zmaja. Zašto si me natjerao da se vratim?
Slušaj me.
Cijeli će otok nestati ako ne uhvatimo tog zmaja!
Svi se uzdaju u mene.
Razumiješ li? U mene.
Jednog će se dana uzdati u tebe.
-I ne smiješ ih napustiti. -Ali naš će dom nestati.
Još stignemo uhvatiti zmaja.
Vjeruj mi.
-Hej, kompa, što misliš? -O čemu?
Lijepo je?
Super! To može biti naš tajni zvižduk!
Znaš, sad smo prijatelji.
Nisam baš za zviždanje.
Šališ se? Što ako naletiš na još neku divlju životinju,
ja ozlijedim drugo krilo ili vidim Howlera, Kwana ili Saiwu?
-Kako da se dozovemo? -S „upomoć”?
Ma daj! To može svatko!
Ne morate ni biti prijatelji.
Nije smiješno!
Bojiš se?
Ne! Oprezan sam. Postoji razlika.
-Odakle ti taj šal? -Tako je mekan.
Sjajan je na koži. Hajde, pipni.
Borise.
To nije mekani šal, zar ne?
George, gledaj tko je ovo!
Ma ne! Nema šanse. Zafrkavaš me.
Elmere? Jako sam oprezan.
Bit ću junakinja!
Uhvatila sam Saiwinog zmaja.
Mi smo ga uhvatili.
A što je ovo?
-Izgleda slatko i mekano. -Sasha, daj mi ga.
-Želim prvi griz. -A ja ću odvesti zmaja Saiwi.
Hej! Nećeš, ja ću.
Izgledaš baš kao slatka, sočna dinja
s čupercima dlake.
Prestani, Sasha.
Sasha!
Elmere!
Upomoć!
Moj je!
Ne! Taj je slatki zalogaj moj!
Čekajte! Imam nešto slatko!
Očito.
Ne, puno slađe.
Žvakaću s okusom cimeta!
Svaki zagriz otpušta novi val slatkoće od koje cure sline!
Nikad niste okusili ništa slično.
Bit će to vrhunac vašeg postojanja.
Stiže iz dalekog gradića i ima okus doma.
-Mljac! -O, da. Daj mi!
-I ja želim! -Daj!
-Moje! -Moje!
Imam samo jednu, morat ćete se boriti!
Elmere?
Borise!
Tone.
Svako jutro, svaku noć, tone!
Što je, Borise?
Dozivam te.
-Da, kužim. Ali što hoćeš? -OK, dobro.
Moram stati i doći do daha.
-To nije dobra ideja. -Bolje letim nego što hodam.
Što prije nađemo Aratuaha, prije ćemo otići.
-Što? -Rekao si da više nema stvari iz ruksaka.
No onda si tigrovima dao žvakaću od cimeta.
Je li sad pravilo: „Nema stvari iz ruksaka osim ako umiremo?”
Zvuči kao da ti se dah vratio, idemo.
Dobro. Plavograd je tvoj dom?
Sivograd. Zove se Sivograd.
To je mjesto na kojem živim, ali nije moj dom.
Mama i ja imali smo dućan.
-Onda je to tvoj dom? -Ne, više ne.
-Gdje ti je onda dom? -Trenutno ga nemam.
Ali hoću, kad otvorim dućan.
-Koji ste imali. -Ne. Novi.
Taj će dućan biti drugačiji jer je nov?
Ne! Bit će isti!
Elmere!
Elmere, jesi li dobro?
Da, dobro sam. Samo pazi gdje staješ.
Netko je postavio ovu zamku.
Što?
Ajme.
Elmere, moraš ovo vidjeti.
Sve je puno malih, slatkih, mišastih stvarčica.
Zdravo!
Što? Aha, kužim.
Da, to je zamka, za mene.
-Moraš me izvući! -Bez brige. Znam što ću.
Baci mi svoj ruksak, džemper, košulju, hlače, sve.
Dobra ideja. Možemo napraviti uže od moje odjeće.
Da. To će biti bolje.
-Što si ti planirao? -Nije važno. Pokušat ćemo ovako.
Nešto je ovdje!
Borise!
Evo ti štap. Primi se.
-Ne mogu ga dohvatiti, Borise! Moram van! -Dobro.
-Borise, moraš mi pomoći! -Samo malo!
Borise?
Elmere!
-Odgovori mi! -Ne silazi, Borise.
Nema koristi.
Samo se bojiš.
Bez brige. Sve će biti u redu.
Saberi se.
U rupi smo na otoku koji tone.
Neće biti u redu.
Znam da si gladan.
Nabavit ću ti nešto, obećavam.
Voli li mandarine?
Imaš mandarine?
Moja beba obožava mandarine.
Izvoli.
-Zovem se Iris. -Ja sam Elmer.
Ti si dječak koji je odveo Saiwinog zmaja.
Napravili su ovu zamku za vas,
ali upale smo ja i moja beba.
Žao mi je.
Zašto si to učinio? Zašto si odveo zmaja?
-Trebalo ga je spasiti. -Ali tko će spasiti nas?
Saiwa je imao način da nas zaštiti.
Da je tako, otok bi bio siguran sto godina,
a Boris bi već bio Nadzmaj. Zar ne vidiš?
Samo želim da sve opet bude u redu.
Bit će.
Vodim Borisa k Aratuahu da nađemo pravi odgovor.
I bit ćemo sigurni?
Siguran sam.
To bi bilo veliko olakšanje.
Da nismo zarobljeni u rupi bez izlaza.
Boris je gore. Može nam pomoći…
Mičite se od njega!
Beba! Mali bombončiću!
-Borise! Uskočio si. -Naravno. Morao sam pomoći prijatelju.
Ali kako ćemo izaći?
Hej! Prestanite se tući!
Prestanite! Pustite ih! Saiwa, nešto je dolje.
Smiri se, Tamire.
-Saiwa kaže da se smirite! Smirite se! -Svi šutite!
Zmaju, možeš izaći.
Nećemo ti nauditi.
Obećavam.
Tu sam samo ja, Saiwa. Ja i moja beba.
Iris?
-Hajde, Saiwa. -Čekaj.
-Idemo dalje. -Moramo ih izvući.
Zar ih ne možeš smiriti?
Polako, dosta.
Drži se, Iris. Izvući ćemo te.
Čekaj!
-Što je? -Čula sam ih, Saiwa.
Zmaja i dječaka.
Dječak je rekao da vodi zmaja na vrh.
To nema smisla. Zmaj mrzi biti ondje.
Dječak se ne želi utopiti. Kao i nitko od nas, Saiwa.
Ako mu itko sad može pomoći, to si ti.
Samo ti.
-Hajde, idemo na vrh! -Prvo je moramo izvući.
Mogli bismo potonuti svaki tren. Nema vremena.
Kwane!
U redu je.
Vidiš?
Bit ćemo dobro, Iris.
Howleri, dođite.
Otišli su.
Ovo je bilo vrlo hrabro.
Hvala ti, Iris.
Elmere, Saiwa je svim životinjama zabranio da idu onamo,
no znam gdje se nalazi Aratuah.
Nadam se da ćete pronaći odgovor, zbog svih nas.
Dalje idete sami.
Bez brige. Ja ću prvi.
Dobro. Može.
Jesi li dobro, Borise?
Da. Samo sam nervozan, tjeskoban, uplašen,
i imam neku vrtoglavicu.
Oprosti.
To je sigurno on.
-Onesvijestit ću se. -Diši. Samo ne zaboravi disati.
Možeš li ga ti pitati? Pitaj za mene, može?
Dobro.
Drevni Aratuah?
Došli smo te pitati…
Kako da zmaj spasi Divlji otok?
-I popravi mi krilo. -I popravi Borisovo krilo?
Ako je to nešto što radiš.
Boris je zmaj koji je došao spasiti otok.
Pitaj za moju vatru.
Možeš li reći zmaju Borisu kako da dobije svoju vatru?
Čak i ako je neka zagonetka ili…
-Slagalica? -Ne.
Neki zadatak koji trebamo obaviti ili tako nešto.
Stvar je u tome što nemamo puno vremena.
Aratuah?
Drevni Aratuah?
Što ako mu je to…
Da. Dobro.
To mu je bila guzica.
Aratuah?
-Znaš što? Pokušaj ti. -Što? Ne.
-Samo mu reci. -Ne mogu.
Elmere!
Samo mu reci. Hajde!
Ovo bi se trebalo dogoditi?
Samo malo, Borise.
Elmere? Aratuah?
Tako smo te dugo tražili.
Aratuah!
Što je rekao? Mogu li vidjeti?
-Ne. Ne ulazi. Ne! -Daj da vidim.
-Želim… Aratuah! -Stani. Ne ulazi.
Oprosti što sam ti slučajno razbio oklop.
-Stani! -Aratuah!
Mrtav je!
Mrtav je?
Što ću sad, Elmere?
Ja…
Hajde, Borise.
Moramo ići!
-Borise. Jesi li dobro? -Moram leći negdje na toplo.
Ja ću te čuvati.
Elmere?
Razgovarali ste s Aratuahom? Znate kako nas spasiti?
Jesmo.
To je divno!
Da. Ali prije nego što obavi inicijaciju,
Boris se mora odmoriti.
Naravno. Znam pravo mjesto za to.
Na samom je vrhu sigurno i suho.
-Možete se odmoriti ondje. -Hvala, Iris.
Ne, hvala vama. Puno hvala.
Sigurno si gladan.
Rekao si da nije za dijeljenje.
Zaboravi na to.
Samo uzmi.
Time sam te oslobodio od vitica.
Time sam osvijetlio Iris u jami.
Voliš li mandarine, Borise?
Mandarine?
Ne. To je za tebe.
Jedeš samo koru, a ne mesnati dio?
Naravno da ne.
Onda će ovo dobro funkcionirati.
Zaboravio sam kako su ukusne.
Moj brat Horatio donio mi je mandarine nakon što je postao Nadzmaj.
Čuo sam njegov zvižduk na nebu iznad Plavozemlja.
Svi su bili tako ponosni.
Na mene nitko nikad neće biti ponosan.
-Mogu li ti odati tajnu? -Da.
Na neki mi je način laknulo što se od mene više ništa ne očekuje.
Jer i tako to ne bih mogao.
Tako se zapravo osjećam, u želucu.
Kladim se da bi ti bio sjajan Nadzmaj.
Ti uvijek znaš što treba, Elmere.
I ne izgledaš kao da se ičega bojiš.
Pa, ja…
Ne znam što bih ja bez tebe. Izgorio bih na vrhu ili bih se utopio u moru.
Imaš pravo. Ja se ničega ne bojim.
Samo se odmori.
Kad se probudiš, imat ću odgovor.
Ovo mi je stvarno bio sretan dan.
A sutrašnji će biti još sretniji.
Žao mi je. Tako mi je žao.
Tako mi je žao, Elmere.
Mama?
Tako mi je žao, Elmere.
-Zašto? -Prisilio me da mu kažem gdje ste.
Morala sam zaštititi svoju bebu.
Dakle, istina je.
Borise!
-Borise, ustani! -Budan sam!
Gledaj kakve si nam nevolje stvorio,
ti niškoristi!
Ne prilazi, Kwane.
-Borise, stani! -Sad ideš sa mnom!
Reci mu, Borise,
da si razgovarao s Aratuahom, da znaš kako spasiti otok.
Razgovarao si s njim?
Dao nam je pravi odgovor, ne Saiwin.
Onda može prekinuti sve ovo.
Ne, ne može.
Nije li tako, zmaju?
Elmere? Molim te, pomozi.
Aratuah mu nije pomogao jer je mrtav.
-Mrtav? -Mrtav?
Elmere.
-Ja… -Kako si mogao?
Sjećaš li se kad si došao ovamo, zmaju?
Nisi imao pojma kako spasiti otok.
Pomogao sam ti da učiniš ono što si znao da ne možeš.
Molim te, Elmere.
Sada samo moraš opet poći sa mnom.
-Opet ćemo spasiti otok. -Ne želim se vratiti.
Zajedno.
-Ne mogu. -Pusti ga!
Tiho, dječače! On je naš zmaj, ne tvoj.
Ne, Borise!
-Zmaju! -Ne želim se vratiti.
-Ne! -Elmere!
Moje krilo!
Rekao sam ti da bolje letim nego što hodam.
Sad možemo ići. Mogu te odvesti u Sivograd.
Da.
Nadam se da ćeš pronaći odgovor,
zbog svih nas.
Zarobili su zmaja
kako bi mogao podizati otok, opet i opet.
Zašto?
Korijeni. Vuku ga dolje.
Ako ga podignemo dovoljno da puknu…
-Što? -Možemo spasiti otok!
-Korijeni? -Imam odgovor!
Jer ti si dečko s odgovorima! Znao sam da ćeš uspjeti!
-Idemo! -Da!
Je li to… Gledajte! Znao sam!
-Još ima nade. -Znao sam!
Taj je zmaj beskoristan. Kao i ti, Saiwa.
Možemo ga opet uhvatiti.
Čemu? Ne može spasiti otok!
A ne možeš ni ti, koliko god blebetao.
Onaj je pikavac znao od samog početka!
Slušao sam te. Vjerovao sam ti.
Kwane?
Ali više ne.
Odlazim s ove tonuće kaljuže!
Pobrinut ću se za sebe, a vi se svi možete zajedno utopiti!
O, Bože. Što se dogodilo?
Elmere, kao da se raspuknuo.
Što ćemo sad?
-Moram te zavezati, dobro? -Što?
Ne! To je bila Saiwina ideja i…
-Smiri se. Slušaj. -Ovo ne može biti točno.
Dignemo li otok dovoljno, korijeni će puknuti.
Ne, pogledaj ovo. Zabrljat ću. Ja…
Nećeš. Jer ja idem s tobom.
-Učinit ćemo to zajedno. -Ne čini se točno.
Oslobodio sam te. Mogu osloboditi otok.
Ovo je odgovor.
Budi brz.
Dobro, Borise. Hajde!
Diži!
Hajde! Možeš ti to. Diži!
Još malo. Hajde.
Uspijevaš! Hajde, još samo malo!
Uspijevaš, Borise! Uspijevaš!
Borise? Borise, što je?
Jesi li dobro? Moraš dizati.
-Diži! -Imam odgovor.
Hajde! Diži!
-Ne možeš biti ovdje. -Što?
-Moram te spustiti. -Ne! Borise, molim te!
Molim te! Hajde!
Diži!
Diži! Hajde, kompa!
Brzo, odveži me.
Borise, moramo otići odavde.
-Ali sad razumijem. -Budi miran, Borise.
Letjeli smo i rekao si da ja to mogu i prvi sam ti put povjerovao.
-Budi miran da te oslobodim. -Osjetio sam to, u želucu.
Više nemamo vremena. Otok je gotov.
Slušaj, nije uspjelo jer ti nemaš odgovor.
-Stani! -Ja imam.
-Ne! Samo stani! -Moram ući unutra.
I to moram učiniti sam.
Ne! Znaš što će se dogoditi. Stani!
-Ne mogu stati! -Unutra ćeš izgorjeti.
-Griješiš. -Slušaj, mogu pomoći. Samo mi dopusti.
-Samo stani, Borise. Stani. -Ne! Moram ići! Pusti me!
Nikad nećeš biti Nadzmaj!
Daj!
Pusti me na miru.
Ne! Ja nas moram izvući iz ove gabule!
Rekao sam da me pustiš!
Dobro, briga me.
Saiwa?
Hej! Pusti ga. Mora pronaći pitku vodu, zaklon, hranu.
Znaš, sitnice, da ne pomremo.
Možda mi je ostalo nešto za vas.
Ne trebamo ništa od tebe.
Samo sam pokušavao…
Mislio sam da mogu pomoći.
Pomoći?
Ja sam pomagao.
Kad je otok počeo tonuti, otišao sam k Aratuahu, ali više ga nije bilo.
Znao sam da će nas strah utopiti puno prije mora.
Zato sam im zatajio istinu.
Kad je došao zmaj, mislili smo da smo spašeni.
Ali bio je budalast i prestrašen.
Ne govori to. Podizao je otok za vas, opet i opet.
Iskoristio sam ga, da. Da nas zaštitim.
A za što si ga ti iskoristio?
Nisam. Ja sam mu prijatelj.
Shvaćam.
Mislio je da si mu prijatelj.
Ja…
Budalast.
I prestrašen.
Borise!
Borise?
Žao mi je, Borise.
Ne. Imao si pravo. Ne mogu ja to, Elmere.
Ne mogu nikoga spasiti.
Ne mogu ništa učiniti.
Previše se bojim.
I ja se uplašim.
Stalno se bojim.
Pokušavam sve riješiti, ali ne mogu.
Ti?
Idi po svoju vatru.
A ja ću te čekati kad se vratiš.
Hvala ti.
Borise.
Hajde, Borise, molim te.
Borise?
Borise!
Borise, uspio si!
Borise! To!
Da!
To!
-Borise! Uspio si, Borise! -Trebao si vidjeti, Elmere.
Sve je bilo kao u mom želucu.
Ovi crteži Nadzmaja baš i nisu realistični, zar ne?
-Mislim da postoji sličnost. -Da? Ja sam Nadzmaj.
Borise? Elmere?
Samo smo vam htjeli zahvaliti.
Hvala ti, Borise.
Vjerujem da je ovo tvoje.
Gledajte! Eno Saiwe!
Mislio sam da postupam ispravno.
Mislio sam da imam odgovor.
Nisam imao ništa.
Žao mi je.
Znaš što sada treba Divljem otoku?
Trebate mu vi,
svi vi, da ispričate moju priču.
Nacrtajte je ovdje,
bez mišića.
Pa kad otok za 100 godina opet počne tonuti
i pojavi se sljedeći zmaj,
nećete ga vezati, loviti ili plašiti.
Bit ćete mu prijatelji.
Dajem ti riječ, Borise.
Učinit ćemo to.
Tamire.
-Bok! Vidimo se! -Bok, Borise.
-Bok! -Doviđenja!
Bok, dlakava dinjo!
Bok, Divlji otoče!
Kwane! Pogledaj ovamo. Gledaj.
-Možeš li bar minutu biti tiho? -Kwane, daj. Elmere!
-Hej, Soda! -Uspio si!
-Što? Što je učinio? -Pomogao mi je spasiti otok, Kwane.
Mogao bi potražiti prijevoz za nazad.
Ponosim se tobom!
Meko slijetanje.
Da. Bravo.
Dakle, ovo je Plavograd.
Sivograd.
Dobro. Što želiš da učinim?
Ništa.
Što?
Želiš ići kući,
zviždati obitelji kroz oblake iznad Plavozemlja, zar ne?
Naravno, više od svega.
Ali što s dućanom?
I rješavanjem svih tvojih problema? Što ćeš učiniti?
Nešto ću smisliti.
Bojiš li se?
Da.
I ja.
-Pa, ovo je valjda… -Ja…
-Zbogom. -…to?
Drago mi je što sam te upoznao.
Vidjet ćemo se, Borise.
Ako me ikad zatrebaš…
Elmere!
Mama te traži. Večera ti se skoro ohladila.
-Večera? -Elmere!
Mama.
-Žao mi je, mama. -I meni je žao.
Uplašio sam se.
I ja sam se uplašila.
To bi trebalo biti to, Dela.
Savršeno. Da.
Hej.
-Idemo. Mama, mogu li uzeti tvoj šešir? -Taj mi je bolji.
Hvala, mama!
-O, ne. -Ne! Elmere!
Mislila sam da, kad se pretvorim u Nadzmaja,
glumim da ću odletjeti i onda… Hej!
Gdje si dosad?
Našao sam još rekvizita.
-Dobro. -Imam ga, Callie.
To je bio plan.
Ovo izgleda sjajno, ljudi. Sigurno znaš žonglirati?
Mandarine?
Moj je otac uvijek govorio da su zmajevi najbolji prijatelji.
Provest će te kroz najstrašnija vremena,
čak i ako se i sami malo boje.
A vi koji mislite da su zmajevi najobičnija glupost…
Pa, uvijek je dobro naćuliti uši.
Za svaki slučaj.
Zlatno lišće i mandarine
Na divljem
Divljem otoku
Oble šape skrivaju naoštrene kandže
Na divljem
Divljem otoku
Podigni krila prema nebu
Neka tvoj plamen ofuri noć
Iako će te tvoj put umoriti
Ja ti mogu olakšati teret
Podigni krila prema nebu
Neka tvoj strah udahne noć
Iako na tvoja pitanja odgovora nema
Ja ću te čuvati večeras
Vedri osmijesi skrivaju srušene snove
Na divljem
Divljem otoku
Ponos riče
Zmaj se uzdiže
Na divljem
Divljem otoku
Nitko pasti neće
Spasit ću sve
Na našem Divljem otoku
Podigni krila prema nebu
Neka tvoj plamen ofuri noć
Iako će te tvoj put umoriti
Ja ti mogu olakšati teret
Podigni krila prema nebu
Neka ti dah postane lak
Iako na tvoja pitanja odgovora nema
Ja ću biti tvoja zvijezda vodilja
Podigni krila prema nebu
Neka ti dah postane lak
Iako na tvoja pitanja odgovora nema
Ja ću biti tvoja zvijezda vodilja
Prijevod titlova: Jana Bušić