Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX ESITTÄÄ
Isäni syntyi kauan sitten,
mutta hän oli lapsi siinä missä muutkin.
Hänellä oli nirhamia polvissa ja hän sai huimia ideoita.
Löysitkö sen? -En vielä.
Hän oli aina hyvä löytämään asioita.
Mahtavaa! Löysin sen, äiti. -Onko tikkareita jäljellä?
Siinä hän on, jos sitä mietit.
Sain ne.
Täältä tullaan. -Huomenta, Elmer.
Huomenta kaikille.
Elmer hankki kaiken, mitä hänen äitinsä pyysi.
Hei, herra Linson. -Huomenta, Elmer.
Varovasti, Rosie.
Siinähän sinä olet.
Juuri sopivasti herra Williamsin makeannälkään.
Mansikka on minun suosikkini.
Kiitos. -Ei kestä kiittää.
Ajatella, tuo mies on hammaslääkäri.
Onko teillä kuminauhoja? Sellaisia, jotka pitävät parran pois keitosta?
Elmer? -Minä hoidan.
Pian isäni astuisi paikkoihin, joissa lapsi ei ollut ennen käynyt.
Tässä.
Vaarallisiin, hurjiin ja outoihin paikkoihin,
mutta vielä hän ei sitä tiennyt.
Voitko auttaa, Elmer?
Huomenta, Dela. Huomenta, Elmer.
Huomenta, Magda. -Mitä toit meille tänään?
Mandariineja.
Kaikki tykkäävät niistä, koska ne on helppo kuoria.
Katsokaapa. -Paljonko pyydät niistä?
Sinä saat ne kolmellakympillä. -Mitä sanot, Elmer?
Nämä pohjimmaiset ovat ylikypsiä.
Ne itävät sisältä. -Vai niin. Maksan niistä 15.
Sanotaan 25. Se on paras tarjoukseni.
Sovitaan 20, ja otan lisää ensi kuussakin.
Äitisi on kova tinkimään, Elmer.
Isäni asui maailmassa, joka tuntui jatkuvan ikuisesti,
mutta sitten kaikki alkoi muuttua.
Edessä oli vaikeat ajat.
Mitä me nyt teemme?
Sinun ei tarvitse murehtia mistään. Se on minun tehtäväni, Elmer.
Ehkä asiakkaat palaavat, jos jäämme tänne,
ja kaikki on taas hyvin.
Valitettavasti maailma ei toimi noin.
Hankin meille kodin kaupungista. -Entä uuden kaupan?
Tietenkin. -Meillä ei ole enää myytävää.
Olet oikeassa.
Meidän pitää hankkia varastoa, jotta olemme valmiit avajaisiin.
Emme tarvitse paljon, vain jotain pientä alkuun.
Tuolla on haljennut mansikkatikkari.
Voisimme myydä sen halvalla ja ostaa lisää.
Löytäisitköhän lisää myytävää?
Siinä kaikki.
Olet niin hyvä löytämään asioita.
Meillä on hieman rahaakin jäljellä.
Tällä pääsemme alkuun.
Oletko valmis seikkailuun? -Olen.
PAKKOHUUTOKAUPATTU
Lukekaa lehdestä. Lama iskee!
Kuka selviää ja kuka uppoaa?
Lukekaa lehdestä!
Perillä ollaan.
Ihanko tosi? -Kyllä.
Ikiharmaala on uusi kotimme.
Katso, Elmer.
Eikö tuohon saisi hyvän kaupan?
Ikkunoissahan on laudat.
Voitko kuvitella, miltä se näyttäisi, jos kunnostaisimme sen?
Näetkö sen?
Kyllä kai.
Voisimme laittaa ikkunoihin kirkkaat valot -
ja pian tuntisimme olomme jälleen kotoisaksi.
Kestää hetken säästää rahaa,
mutta sen jälkeen meillä on kaikki tarvittava.
Älä luovu unelmasta.
Älä huoli, äiti. En aio luopua.
Saamme vielä oman kaupan.
Aivan kuten ennenkin, kotona.
Aivan kuten kotona. Luota minuun.
Selvä.
Meidän pitää vain avata nämä ovet. Oletko valmis?
Yksi.
Kaksi.
Kolme!
Pois tieltä.
Kissa on liian nopea.
Varo, poika. -Ottakaa se kiinni!
Elmer!
Pysy lähelläni, Elmer.
Tulehan. Auta minua tämän kanssa.
Meidän pitää viedä se ylös asti.
Et maininnut mitään lapsesta. -En ajatellut sen olevan ongelma.
Lapset maksavat ylimääräistä.
Neljän kuukauden vuokratakuu. -Tuo on naurettavaa.
Lapset meluavat ja pilaavat huonekalut.
Eihän täällä ole huonekaluja.
Ei niin, koska edellinen lapsi rikkoi ne.
Mainoksessa luki täysin kalustettu. Voin maksaa viikon vuokratakuun.
Pyydän, rouva McClaren.
Olemme tulleet pitkän matkan, ja tämä on uusi alku.
Toimme jopa omat tuolimme.
Kolmen viikon vuokratakuu. -Hienoa.
Valitan, nykyään ei voi luottaa kehenkään.
Tämä ei ole henkilökohtaista. -Ymmärrän.
Ei lemmikkejä. Ne ovat pahempia kuin lapset.
Meillä ei ole lemmikkejä.
Vuokra maksetaan tiistaisin.
Olen kuullut kaikki tekosyyt, joten älä vaivaudu.
Ymmärrätkö? -Kyllä. Vuokra maksetaan tiistaisin.
Hei, äiti. Näen kauppamme täältä.
Tule katsomaan. Näköala on upea.
Sittenhän tämä asunto on täydellinen.
Voimme säästää tähän purkkiin.
Pian kaikki on taas kuin kotona.
Alan ymmärtää, miten putket toimivat.
Mitä sanoit? -Keksin, miten hana ei roiskuta.
Hienoa, Elmer.
Hei, rouva McClaren. Katso, Elmer. Saimme vieraan.
Hei, rouva McClaren. Miten voitte?
Tänään on tiistai. Kuulen paljon itkuvirsiä tiistaisin.
Se pistää närästämään. -Sepä harmillista.
Maksa vuokra.
Putket kolisevat ja roiskuttavat vettä.
Maksan vuokrasta puolet, kunnes putket on korjattu.
Minun on veloitettava enemmän, jos korjaan putket.
Kaikki maksaa, Dela. Luuletko, ettei minulla ole omia ongelmia?
Odottakaa. Äiti! -Ensi viikkoon.
Keksin keinon täyttää säästöpurkkimme.
Sitten sinun ei tarvitse enää murehtia. Vain sinä, minä ja uusi kauppa.
Minun pitää lainata kolikoita.
Mutta rahat ovat... -Minun on soitettava.
Tule ulos kanssani.
Älä käytä kaikkia.
Tarvitsemme rahaa kauppaan. -Vain pari kolikkoa.
Miten saamme...? -Hei.
Kyllä, soitan ilmoituksesta.
Minulla on oma auto. Onko paikka jo mennyt?
Asia selvä. Kuulemiin. -Äiti?
Kaikki on hyvin. Vielä yksi.
Hei, soitan ilmoituksesta.
Odottakaa. Minulla on oma auto, ja ensimmäinen toimitus on ilmainen.
ETSITÄÄN KULJETTAJAA
Ehkä minä voin auttaa.
Ole hetki hiljaa. Hei.
Kyllä, soitan ilmoituksesta.
Ei, odottakaa! Minulla on oma auto.
Mene pois.
Callie, auta!
Hus, mene pois.
Etsi maitosi muualta.
Oletko kunnossa, Gertie?
Oletko valmis, Eugene? -Kyllä.
Antaa palaa.
On pimeä ja synkkä yö.
Tuuli ulvoo.
Kaukainen maa on vaarassa painua unholaan.
Kiitos paljon.
Eläimet huutavat: "Eikö kukaan voi pelastaa meitä?"
Kiitos.
Kyllä! Yksi voi pelastaa eläimet.
Hän on matkustanut pitkälle ja kauas...
Kuminauhoja myytävänä!
Eri värejä ja tarjouksia. Osta omasi, ennen kuin ne loppuvat.
Uskomaton ja... -Kuminauhoja joka tilanteeseen.
Punaisia ja sinisiä. Näyttää siltä, että tarvitsette kuminauhoja.
Uskomaton, rohkea ja tulta syöksevä lohikäärme!
Kuminauhat ovat lähes puoli-ilmaisia.
Puoli-ilmaisiako?
Tarjous on voimassa vain tänään. -Vain tänään?
Sanoin... -Nyt on kiire.
Tiedän, että tarvitsette kuminauhoja. -Lentävä lohikäärme!
Voitte käyttää niitä. -Olipa hyvä tarjous.
Kiitos, rouva. -Hei!
Veit asiakkaamme. Hän oli laittamassa kolikon hattuuni.
Kolikko on nyt minun.
Eikä ole, koska me olimme täällä esiintymässä ensin.
Esityksenne ei vedä vertoja kuminauhoille.
Hyvä on, juttu menee näin. Joko annat sen kolikon -
tai annat minulle jotain repusta.
En. -Kai siellä jotain hyödyllistä on.
Se on minun. -Sinä olet minulle velkaa.
Enkä ole.
Kyllä olet.
Näpit irti!
Sain sen, Callie!
Hei! -Tule, Elmer.
Mennään sisälle. -Tulkaa takaisin!
Minulta ei varasteta.
He veivät... -Tule.
Olen väsynyt ja minun pitää tehdä iltapalaa.
Mutta he...
Hei.
Miten sinä pääsit tänne? Seurasitko minua?
Tulen pian takaisin.
Älä juo kaikkea. Tarvitsemme sitä aamiaiselle.
Selvä.
Ole hiljaa. Asunnossa ei saa olla lemmikkejä.
Sanoitko jotain, Elmer? -En, äiti.
Tule syömään, ennen kuin ruoka jäähtyy. -Olen tulossa.
Ei ääntäkään. Keksin jotain.
Tuoksuu todella hyvältä.
Hei, kappas vain.
Äiti, minä...
Haluatko, että päädymme kadulle?
Tätä menoa me nimittäin päädymme.
Sinä et nyt ymmärrä. -Ei ole mitään ymmärtämistä.
Vie kissa pois, tai rouva McClaren häätää meidät.
Mutta minä.... -Ihan sama.
Minulla ei ole aikaa tähän.
Voin selittää. -Nyt riittää. En halua kuulla valheitasi.
Sinä tässä valehtelet. Sanoit, että perustaisimme kaupan.
Asia ei ole niin yksinkertainen. -Mutta sinä lupasit!
En tarkoittanut juuri nyt.
Mikset kerro totuutta? -Haluatko, että kerron totuuden?
Halusin vain, että nouset autosta.
Nyt sinun pitää viedä kissa pois,
koska minulla on tarpeeksi murheita!
Anteeksi.
Älä pelkää.
Minä en pelkää!
Hankin rahat ja avaan kaupan itse. Näet vielä.
Elmer.
Hei! Portaissa ei saa juosta.
Onko tuo kissa?
Mitä ihmettä täällä tapahtuu?
Minun on pärjättävä yksin, Elmer.
Elmer?
Mitä me nyt teemme, äiti?
Sinun ei tarvitse murehtia mistään. Se on minun tehtäväni, Elmer.
Ehkä minä voin auttaa. -Ole hetki hiljaa.
Hei, tulkaa takaisin!
Kolikko kuuluu meille.
Se on minun!
Minulla ei ole aikaa tähän. -Et maininnut lapsesta.
En ajatellut sen olevan ongelma. -Lapset maksavat ylimääräistä.
Minulla on tarpeeksi murheita.
Elmer.
Älä pelkää.
Hei, katti.
Miksi kaikki on niin vaikeaa?
Kysytkö minulta vai…
Puhuit itsellesi, ymmärrän.
Sinä...
Elmer.
Hyvänen aika. Elmer!
Ei... Oletko puhuva kissa?
Kerro, kun olet valmis. Vastaan sitten kysymyksiisi.
Miten sinä osaat puhua?
Olit kiltti minulle.
Nyt minä olen puolestani kiltti sinulle.
Toteutatko seitsemän toivetta?
Minä en harrasta sellaista.
Ja eikö toiveita ole yleensä kolme?
Tarvitsen paljon apua.
Haluan avata kaupan, ettei äidin tarvitse enää murehtia.
Minulla vain ei ole rahaa ja... -Minä voin auttaa.
En vain puhu, minä myös kuuntelen.
Täällä satamassa kuulen kaikenlaisia asioita,
joiden avulla kaltaisesi nuori voi tienata rahaa kaupan avaamiseen.
Mitä esimerkiksi?
Uskomattoman upea,
ihka oikea -
lentävä ja tulta syöksevä lohikäärme!
Ei lohikäärmeitä ole olemassakaan.
Eikä puhuvia kissoja.
Voitko kuvitella, jos sinulla olisi oma lohikäärme täällä Ikiharmaalassa?
Voin, mutta miten...
Kuvittele.
Sinun ja äitisi ei tarvitsisi enää murehtia mistään.
Voisin myydä kyytejä, karkkia ja matkamuistoja.
Äiti ja minä voisimme vihdoin avata kaupan.
Missä lohikäärme on? Miten saan sen? -Se on helppoa.
Se istuu eräällä pienellä saarella.
Miten minä pääsen saarelle?
Sekin on helppoa. Järjestin sinulle kyydin.
Tervehdi Sodaa.
Tuo kutittaa.
Sano hei, Soda.
Hei!
Hän pärjää kyllä, Soda.
Pitääkö minun ratsastaa valaalla saarelle?
En pystynyt parempaan näin lyhyessä ajassa.
Minä pystyn tähän.
Minun pitää keksiä, miten pidän kiinni.
Soda? -Elmer.
Vie minut saarelle, jossa lohikäärme on. Ole kiltti.
Soda? -Mitä, katti?
Parasta lähteä nopeasti matkaan.
Tai hitaasti! Hitaastikin käy.
Pidä hauskaa. Heippa!
Elmer on hyvä poika. Toivottavasti hän ei huku tai tule syödyksi.
Tai molempia.
Hidasta, Soda. En saa pidettyä kiinni!
Lupasin katille, että olen nopea.
Hyvä on, mutta älä ole näin nopea.
Keskinopea sitten.
Haluatko nähdä, miksi minun nimeni on Soda?
En oikeas...
Näitkö sen? Näitkö?
Kyllä minä näin.
Opettelin tekemään tuon itse. -Hienoa, Soda.
Keksin koko jutun itse.
Eikö olekin kaunista? Rakastan iltahämärää.
Joku yö haluan uida tähtiin asti.
Elmer!
Oletko hereillä?
Olet hereillä. Tiesitkö, että sinä kuorsaat?
Tai ehkä se oli vatsasi. Jutteleeko se nälkäisenä?
Onko sinulla nälkä? Haluatko jotain oranssia? On melkein aamu.
Olemme keskellä merta. Mistä saisimme...?
Mandariini?
Tämä on Mandariinila.
Eikö olekin upeaa?
Kyllä.
Kaupungin parhaat mandariinit.
Tai meren.
Nämä ovat elämäsi parhaat mandariinit.
Viimeinen pysäkki ennen saarta, joten kerää varastoa.
Onpa hyvää. -Eikö olekin?
Mitä sanot tuosta? Tuo on juna.
Katso, Elmer. Tein nenän.
Se on samanlainen kuin sinulla. Katso, se poksahtaa!
Ei hassumpaa.
Kiitos.
Opettelin tuon itse. Pikkujuttu.
Tuon täytyy olla se saari. -Kyllä.
Tuo on Villisaari.
Sanoitko Villisaari? -Kyllä, siellä elää villieläimiä.
Villieläimiä?
Niillä on isot terävät hampaat ja terävät kynnet.
Mitä? Odota.
Eläimet vangitsivat lohikäärmeen, jotta se nostaa saarta ylöspäin.
Miksi kukaan tekisi niin? -Saari uppoaa.
Onko tämä pelastustehtävä? -Eikö katti kertonut mitään?
Ei.
Siinä tapauksessa: yllätys!
Olen mennyttä.
Hyvää matkaa!
Älä huoli, lohikäärme. Tulin pe...
No niin.
Selvä.
Päästäkää irti.
Hei, lopettakaa.
En kuule Saiwaa teidän metelöintinne takia.
Saiwan ansiosta lohikäärme pelasti meidät taas.
Näinkö osoitatte kiitollisuutta?
Hiljaa nyt. Ei tarvitse pelätä.
Toin lohikäärmeen luoksemme,
ja niin kauan kuin se nostaa meitä,
me emme katoa mereen.
Hei!
Hys. Rauhoittukaa.
Minulla on vastaukset. Minä pelastan Villisaaren.
En kestä tätä enää.
Saiwan lohikäärme jaksaa hädin tuskin nostaa saarta.
Kuunnelkaa nyt sitä.
Menetämme maata. Menetin kotini tällä kertaa.
Tärkeintä on, että pysymme rauhallisina.
Olisin voinut hukkua. Sinä saatat hukkua ensi kerralla.
Ja sinä ja sinä.
Hei!
Ole hiljaa, Tamir.
Kwan?
Niin, Saiwa? -Anna hänet minulle.
Ole hiljaa.
Lopeta.
En halua hukkua.
Tamir.
Kuuntele. Pelotat kaikkia.
Anteeksi, Saiwa. En vain halua hukkua.
En halua hukkua.
Rauhoittukaa, olette turvassa.
Hiljaa!
Antakaa Saiwan puhua.
En voi pelastaa teitä, jos antaudumme paniikille.
Kukaan ei voi.
Pyydän, että luotatte minuun.
Lohikäärme...
Lohikäärme tekee, mitä minä käsken.
Sinunkin tulisi totella, kun käsken... -Mutta...
Mutta mitä?
Pysäytä hänet, Kwan!
Päästä irti!
Kwan!
Tuo poika alas. Emme voi menettää lohikäärmettä.
Hae ulvojat. Jäljitämme lohikäärmeen ja lapsen.
Nyt ei ole paniikin aika. Vangitsemme lohikäärmeemme.
Se piiloutuu. -Se ei voi piiloutua minulta.
Mahtavaa!
Minä tein sen.
Pelastin upean, ihka oikean tulta syöksevän…
Lohikäärmeen?
En halua sinulle pahaa, lohikäärme.
Taisin loukata itseni.
Sinä pelastit minut.
Tämä on onnenpäiväni.
Olen niin onnekas, että voisin räjähtää. Älä liiku, haluan kiittää.
Mikä hätänä? Etkö ole halaaja?
Oletko liian hillitty halaamaan julkisesti?
Sama täällä.
Oletko sinä oikea?
Totta kai olen. Voisinko muuten tehdä näin?
Ei...
Mitä mieltä olet?
Tämä on huono juttu. -Se on vielä työn alla.
Selvä. Saan tämän toimimaan.
Hyvä on.
Pelastin sinut, lohikäärme, joten olet minulle velkaa.
Eikö niin?
Minä vaikka kuolen puolestasi.
Ei sinun tarvitse.
Kuivaan valtameriä tulella -
ja tuhoan vuoria karjunnalla sinun vuoksesi.
Sehän on... Pystytkö sinä siihen?
En.
En todellakaan.
Minua pyörryttää vesistöjen lähellä ja minä pelkään tulta.
Tuli voi sattua.
Tämä sattuu juuri nyt. Montako siipeä minulla on pystyssä?
Yksi. Toinen siipi näyttää veltolta.
Tämä on kiitos siitä, kun nostin saarta yhä uudelleen.
Sanoin, ettei se onnistu. Muuten olisin jo tosi-lohikäärme.
Mikä? -Tosi-lohikäärme.
Se on parasta ikinä.
Tule mukaan. -Ei!
Tuo sattui enemmän.
Poika, missä olet?
Jestas, olen pahoillani. -Miksi sinä...?
Yritin lentää, mutta siipeni ei toimi.
Hienoa. Tämä on mahtavaa.
Olen jumissa saarella, joka on täynnä villieläimiä.
Pelastin lohikäärmeen, joka ei osaa lentää.
Se pelkää vettä.
Ja tulta.
Lohikäärmeet syöksevät tulta. -Minä en syökse.
Osaatko tehdä mitään?
Osaan tehdä tämän.
Odota.
Odota. Hikoilen yleensä enemmän.
Lopeta.
Et kai sinä... -Se oli kainaloni.
Katso tänne. Halusin näyttää sinulle jotain.
Tuolta minä näytän, kun saan tuleni -
ja pelastan saaren.
Ymmärrätkö?
En oikeastaan.
Lohikäärmeet ovat tulleet Villisaarelle tuhansien vuosien ajan.
Kun täytämme sata vuotta, joka on sata jaettuna -
kymmenellä ihmispojan vuosissa eli...
Paljonko se on?
Se on kymmenen.
Kymmenen! Sanoin yhtä aikaa. Kun olemme 10-vuotiaita,
lennämme Villisaarelle suorittamaan siirtymäriitin.
Aivan kuten mehiläiset.
Paitsi että lohikäärmeet lentävät saarelle, eivät kukkaan.
Meidän on pelastettava Villisaari uppoamasta sadan vuoden välein.
Jos pystymme siihen, meistä tulee tosi-lohikäärmeitä,
jotka syöksevät tulta ja jotka ovat lihaksikkaita, älykkäitä ja rohkeita.
Kuten tämä tässä.
Näytän varmasti tuolta, kun pelastan saaren ja saan tuleni.
Pelastit jo saaren. Näin, kun teit sen.
Se on Saiwan idea.
Se ei voi olla ratkaisu, sillä saari vajoaa lisää.
Lisäksi siellä on pelottavaa ja tulista.
Mitä sinun pitäisi sitten tehdä? -Ei aavistustakaan.
Minulla ei ole vastauksia.
Se ei tarkoita, ettei vastausta ole.
On oltava keino selvittää se. -Vain Aratuah tietää vastauksen.
Kuka hän on? -Aratuah on todella vanha kilpikonna.
Hän näki, kun Horatio pelasti saaren. Hän tuntee lohikäärmeet.
Hän piirsi tämän lihaskimpun.
Mennään kysymään. -Mutta en tiedä, missä hän on.
Et ole tosissasi.
Etsin häntä, kun laskeuduin saarelle.
Etsin yhä uudestaan ja uudestaan.
Ajattelin, että Aratuah olisi jättänyt minulle merkin tai jonkinlaisen kartan.
Miksi sinulla on tuo ilme? -Autan sinua.
Tekisitkö sen vuokseni? -Kyllä.
Autan sinua, mutta sitten on sinun vuorosi auttaa minua.
Ilman muuta.
Tulet esiintymään lohikäärme-esitykseeni.
Minun pitäisi palata kotiin siirtymäriitin jälkeen.
Siitä tulee mahtavaa.
Koko suku lentää tapaamaan minua. Minä syöksen tulta, ja kaikki hurraavat.
Minä kuitenkin pelastin sinut, eikä sinun tarvitse esiintyä ikuisesti.
Autat vain keräämään tarpeeksi rahaa kauppaa varten.
Onko asia sovittu? -Kuulostaa hyvältä.
Selvä. -Kutsun sinua vastauspojaksi.
Minun nimeni on Elmer.
Tietenkin sinulla on siisti nimi.
Minä olen Boris. Nimi ei ole siisti, mutta se sopii kasvoihin.
Valehtelin sinulle.
Pieru ei tullut kainalosta. -En halua tietää.
He liikkuvat jalan.
Lohikäärmeen siipi on varmasti vahingoittunut.
Vahingoittunut?
Voi ei!
Tämä on katastrofi. Me tulemme...
Kuunnelkaa. -Miten jaksat tuota rääpälettä?
Anna sen mennä. -Ketä kutsut rääpäleeksi?
En anna hänen mennä. Hän lietsoo paniikkia.
Entä jos menetämme tilaisuutemme poistua saarelta?
Älä hätäile.
Saiwa!
Hän on lähellä.
Veljeni Horatio opetti minua sylkemään pitkälle.
Osun varmasti tuohon puuhun. Haluatko nähdä, Elmer?
Voisitko vain etsiä nuolia? -Selvä.
Minulla on oikeasti nälkä. Haisukaali on suosikkini.
Onkohan täällä haisukaalia? Nuoli.
Ei, tuolla on nuoli! Anteeksi, väärä hälytys.
Tiedätkö mitä? Minä etsin nuolia. -Toki.
Ole hiljaa, että voin keskittyä.
Jestas.
Tämä on kokonainen mansikkamaailma!
Älä koske reppuuni. Onko selvä?
Ihanko tosi? -Kyllä.
Hyvä on.
Miksi?
Tarvitsen repun tavaroita. -Miksi?
Minä vain tarvitsen. -Ovatko ne tärkeitä?
Kyllä! -Tärkeämpiä kuin tuo nuoli?
Loistavaa. Tähän suuntaan.
Joo! Aratuah, täältä tullaan.
Mikä se oli?
Saiwa jahtaa meitä! -Jahtaavatko he meitä?
Hän jahtaa meitä!
Pääsemme yli tästä.
Elmer?
Muistatko, kun kerroin, että minua pyörryttää veden lähellä?
Tule, Boris. En halua päätyä teräväkyntisten ruoaksi.
Tai terävä... hampaisten!
Krokotiileja! -Ja vettä. Älä unohda vettä.
Saiwa tulee. En voi palata.
Vuorenhuipulla on pelottavaa. Se tuli polttaa minut!
He eivät saa sinua. Minä takaan sen. -Pidän vastauksesta.
Mikään ei pysäytä meitä.
Paitsi ehkä hän!
Mitä luulet tekeväsi, lohikäärme?
Douglas ja Winifred, tulkaa heti takaisin.
Lapset! Tuo ei ole turvallista, senkin tuhmat matelijat.
Hellitä hieman.
Puristat elämän ulos minusta.
Tämä on sinun syytäsi, lohikäärme.
Miksi sinä pyörit näillä kulmilla?
Tämä ei ole pyörimistä.
Mikä ihme tämä on?
Hän on Elmer.
Hän on vastauspoika. Hän auttaa minua pelastamaan saaren.
Nopeasti, tätä tietä.
Sinäkö pelastat Villisaaren?
Älä vedätä minua.
Hei! Älkää vetäkö minua.
Nopeasti nyt, Boris. Kiivetään toiselle puolelle.
Mihin minä jäinkään?
Napsautan sinut kahtia.
Vauhtia, Boris.
Tämä on niin hankalaa.
Elmer.
Senkin lohikäärmevaras.
Haukut nyt väärää puuta, krokotiili.
Nimeni on Cornelius ja olen samaa mieltä!
Mitä tapahtuu?
Voi ei. Tulkaa, pikkuiset. Nopeasti nyt.
Elmer? -Vauhtia, Boris.
Onko sinulla parempaa ideaa? Tämä ei oikein toimi.
Ja Saiwa on tulossa.
Älä pakota minua palaamaan. -Tule!
En voi.
Saiwa, lohikäärmeesi on täällä. Hän on täällä.
Elmer.
Kuuntele, Boris. Sinä saat sen.
Mansikka.
Mansikka? -Tule hakemaan.
Mansikka on lähes yhtä maukasta kuin haisukaali.
Ota hänet kiinni. -Katso minua, Boris.
Katso minua. Vielä vähän, olemme melkein perillä.
Elmer. -Tule!
Boris!
Ota tikkarista kiinni.
Apua!
Sain sinut.
Saiwa.
Kwan?
Ote lipsuu, mutta sain lohikäärmeen.
Lapset! Apua!
Sinun on pelastettava heidät, Kwan.
Kwan.
Se pysähtyi.
Toistaiseksi, mutta saari uppoaa -
yhä uudestaan ja uudestaan.
Jatketaan matkaa.
Onko niitä mansikkajuttuja lisää?
Ei. Ja tassut irti repusta.
Liikkuisin ehkä nopeammin, jos näyttäisit repun sisällön.
En näytä. -Älä viitsi.
Hei.
Lopeta, Boris.
Ihanko tosi? Miksi?
Minulla ei ole aikaa selittää. Saari on uppoamassa. Muistatko?
Selvä.
Lähdetään.
Douglas ja Winifred, olin niin huolissani. Missä George on?
Olenko elossa?
Elossa. Ehdottomasti elossa.
Hei, lopettakaa!
Lapset, siinähän te olette.
Kiitos, Kwan.
Saiwa?
Saari uppoaa nopeammin. -Nyt hän on huolissaan.
Ei nyt, Kwan. Ei nyt.
Lohikäärme oli minulla. Miksi pakotit minut kääntymään?
Kuuntele minua.
Koko saari uppoaa, jos emme saa lohikäärmettä vangittua!
Kaikki luottavat minuun.
Ymmärrätkö? He luottavat minuun.
Eräänä päivänä he luottavat sinuun.
Et saa hylätä heitä. -Mutta kotiamme ei enää ole.
Meillä on vielä aikaa vangita lohikäärme.
Luota minuun.
Mitä mieltä olet? -Mistä?
Se on... ihan kiva.
Hienoa! Tuo voi olla salainen ystävyysvihellyksemme.
Olemmehan me ystäviä. -En oikein osaa viheltää.
Oletko tosissasi? Entä jos kohtaat villieläimen?
Entä jos satutan toisen siipeni tai näen ulvojan, Kwanin tai Saiwan?
Miten kutsumme toisiamme? -Pyytämällä apua?
Kuka tahansa pystyy siihen.
Ei tarvitse edes olla ystäviä.
Tuo ei ole hauskaa.
Pelottaako sinua?
Ei, olen vain varovainen. Siinä on ero.
Mistä sait tuon huivin? -Se on niin pehmeä.
Se tuntuu niin ihanalta ihoa vasten. Kokeile.
Boris...
Se ei taida olla pehmeä huivi, eihän?
George. Katso, kuka se on.
Ei voi olla totta. Nyt sinä huijaat.
Elmer? Minulla on todella varovainen olo.
Minusta tulee sankari.
Vangitsin Saiwan lohikäärmeen.
Me vangitsimme hänet yhdessä.
Mikä tämä on?
Se näyttää makealta ja pehmeältä. -Anna se tänne, Sasha.
Minä maistan ensin. -Ja minä vien lohikäärmeen Saiwalle.
Etkä vie. Minä vien sen.
Näytät ihanan mehukkaalta melonilta,
jossa on karvatupsuja.
Lopeta, Sasha.
Sasha.
Elmer!
Apua!
Hän on minun. -Ei, suloinen murunen on minun.
Odottakaa! Minulla on jotain makeaa.
Tietenkin.
Ei, jotain paljon makeampaa. Kanelinmakuinen purukumi!
Jokainen puraisu vapauttaa lisää makeutta.
Ette ole maistaneet mitään vastaavaa.
Se tulee olemaan elämänne paras hetki.
Tämä tulee pikkukaupungista ja maistuu kodilta.
Anna se minulle. -Minäkin haluan.
Se on minun. -Minunpas!
Minulla on vain yksi, joten teidän on taisteltava siitä.
Elmer?
Boris.
Saari uppoaa. Se uppoaa jokainen aamu ja ilta.
Mitä nyt, Boris? -Minä kutsun sinua.
Ymmärrän kyllä. Mitä haluat? -Hienoa.
Minun pitää levätä.
Emme voi. -Olen parempi lentäjä kuin kävelijä.
Kun löydämme Aratuahin, pääsemme pois täältä.
Mitä?
Sanoit, ettet enää anna repusta mitään,
mutta annoit tiikereille kanelipurukumin.
Onko uusi sääntö "ei mitään repusta, ellemme kuole"?
Olet levännyt tarpeeksi, joten mennään.
Hyvä on. Asutko sinä Ikisinilässä?
Kaupunki on Ikiharmaala.
Asun siellä, mutta se ei ole kotini.
Minulla oli kauppa äitini kanssa.
Onko kotisi siellä? -Ei enää.
Missä kotisi on? -Minulla ei ole kotia.
Saan kodin, kun perustan kaupan.
Senkö entisen kaupan? -Uuden.
Onko kauppa siis eri, koska se on uusi?
Ei, siitä tulee samanlainen!
Elmer!
Oletko kunnossa, Elmer?
Olen kunnossa, mutta varo, mihin astut.
Joku viritti tämän ansan.
Mitä?
Jestas.
Tule katsomaan, Elmer.
Täällä on niin paljon söpöjä pörröisiä hiirulaisia.
Hei!
Mitä ihmettä? Nyt minä ymmärrän.
Tämä on ansa minulle.
Auta minut pois täältä. -Ei hätää. Tiedän, mitä tehdä.
Heitä reppusi, paitasi ja housusi.
Hyvä idea. Voimme sitoa köyden vaatteistani.
Tuo on parempi idea.
Mikä sinun ideasi oli? -Unohda se. Kokeillaan omaasi.
Täällä on jotain.
Boris.
Ota kepistä kiinni.
En yllä siihen. Minun on päästävä pois täältä.
Sinun täytyy auttaa, Boris. -Hetkinen!
Boris?
Elmer!
Elmer, vastaa. -Älä tule alas, Boris.
Tämä on hyödytöntä.
Sinua vain pelottaa.
Ei hätää. Kaikki järjestyy.
Et ole tosissasi.
Olemme kuopassa uppoavalla saarella.
Kaikki ei järjesty.
Tiedän, että sinulla on nälkä.
Etsin sinulle jotain syötävää. Lupaan.
Tykkääkö hän mandariineista?
Onko sinulla mandariineja? Vauvani rakastaa mandariineja.
Kas tässä.
Minun nimeni on Iris. -Olen Elmer.
Sinä veit Saiwan lohikäärmeen.
He tekivät ansan sinulle,
mutta minä putosin tänne vauvani kanssa.
Olen pahoillani.
Miksi teit sen? Miksi veit lohikäärmeen?
Hänet piti pelastaa. -Kuka pelastaa meidät?
Saiwa piti meidät turvassa.
Jos tuo olisi totta, saari olisi ollut sata vuotta turvassa,
ja Boris olisi tosi-lohikäärme.
Haluan vain, että kaikki järjestyy.
Ihan varmasti järjestyy.
Vien Borisin Aratuahin luo etsimään vastausta.
Olemmeko me sitten turvassa?
Olen varma siitä.
Se olisi valtava helpotus.
Jos emme olisi kuopassa, josta emme pääse pois.
Boris on tuolla. Hän auttaa...
Mene pois Elmerin luota.
Vauva! Senkin pikku söpöläinen.
Boris! Hyppäsit kuoppaan. -Minun piti auttaa ystävääni.
Miten pääsemme pois täältä?
Hei, lopettakaa tappelu.
Päästä irti! Täällä on jotain, Saiwa.
Rauhoitu, Tamir.
Saiwa käski rauhoittua. -Olkaa hiljaa!
Lohikäärme, voit tulla esiin.
Emme satuta sinua.
Minä lupaan.
Minä täällä, Saiwa. Minä ja vauvani.
Iris.
Tule, Saiwa. -Odota.
Liikettä. -Meidän on autettava heitä.
Etkö saa tappelua loppumaan? -Rauhoittukaa nyt.
Odota, Iris. Autamme sinut ylös.
Odota!
Mitä nyt? -Kuulin heidän puhuvan, Saiwa.
Lohikäärme ja poika.
Poika sanoi, että hän vie lohikäärmeen vuorenhuipulle.
Onpa outoa. Lohikäärme vihaa paikkaa.
Poika ei halua hukkua. Ei kukaan meistä halua, Saiwa.
Sinä, jos kuka, voit auttaa häntä.
Lähdetään vuorelle. -Meidän täytyy auttaa Irisia.
Saari voi upota. Meillä ei ole aikaa.
Kwan?
Kaikki on hyvin.
Huomaatko?
Me selviämme kyllä, Iris.
Tulkaa, ulvojat.
He lähtivät.
Tuo oli todella urheaa.
Kiitos, Iris.
Elmer, Saiwa on kieltänyt eläimiä menemästä sinne,
mutta minä tiedän, missä Aratuah on.
Toivottavasti löydätte vastauksen, kaikkien meidän vuoksemme.
Tästä eteenpäin olette omillanne.
Älä hätäile. Minä menen ensin. -Selvä.
Oletko kunnossa, Boris?
Kyllä. Olen vain hermostunut, ahdistunut, peloissani -
ja minua huimaa.
Anteeksi.
Tuon täytyy olla Aratuah.
Minä pyörryn. -Hengitä. Muista hengittää.
Voitko sinä kysyä asiaa minun puolestani?
Selvä.
Muinainen Aratuah?
Tulimme kysymään,
miten lohikäärme pelastaa Villisaaren.
Muista siipeni. -Ja voisitko korjata Borisin siiven?
Jos teet sellaista.
Boris on lohikäärme, joka tuli pelastamaan saaren.
Kysy tulestani.
Voitko kertoa lohikäärme Borisille, miten hän saa tulen?
Vaikka vastaus olisikin arvoitus tai...
Palapeli? -Ei.
Tai tehtävä, joka meidän pitää suorittaa.
Meillä ei ole paljon aikaa.
Aratuah?
Muinainen Aratuah?
Entä jos tuo on hänen…
Aivan, totta.
Se oli hänen takamuksensa.
Aratuah?
Sinä saat yrittää. -Ei.
Kerro hänelle. -En voi. Elmer!
Tee se. Mene.
Onko tuon tarkoitus haljeta?
Hetkinen, Boris.
Elmer? Aratuah?
Olemme etsineet niin kauan.
Aratuah!
Mitä hän sanoi? Saanko nähdä hänet?
Ei, älä mene sinne. -Anna minun katsoa.
Minä haluan nähdä. -Älä mene sinne.
Anteeksi, että rikoin kuoresi. Se oli vahinko.
Lopeta, hän on kuollut!
Onko hän kuollut?
Mitä minä nyt teen?
Minä…
Tule, Boris.
Meidän pitää mennä.
Oletko kunnossa, Boris? -Minun täytyy levätä lämpimässä.
Huolehdin sinusta.
Elmer? Puhuitteko Aratuahille? Osaatteko pelastaa meidät?
Kyllä.
Hienoa.
Niin, mutta ennen siirtymäriittiä -
Borisin täytyy levätä.
Totta kai. Tiedän sopivan paikan.
Ylhäällä on turvallista ja kuivaa.
Voitte levätä siellä. -Kiitos, Iris.
Ei, kiitos teille.
Sinulla on varmasti nälkä.
Sanoit, ettet jaa repun sisältöä.
Unohda se.
Ole hyvä.
Niillä vapautin sinut köynnöksistä.
Se auttoi minua näkemään Irisin.
Tykkäätkö mandariineista, Boris?
Mandariineistako?
Ei kiitos, se on sinulle.
Syötkö vain kuoret etkä hedelmälihaa?
En tietenkään.
Sittenhän tämä toimii hyvin.
Olin unohtanut, miten hyvältä ne maistuvat.
Veljeni Horatio toi mandariineja, kun hänestä tuli tosi-lohikäärme.
Kuulin hänen vihellyksensä Sinimaan taivaalla.
Kaikki olivat niin ylpeitä.
Kukaan ei ole ylpeä minusta.
Voinko kertoa salaisuuden? -Voit.
Olen helpottunut siitä, ettei minulta odoteta mitään.
Totuus on, etten pystynyt siihen.
Siltä minusta tuntuu vatsanpohjassani.
Olisit varmasti hyvä tosi-lohikäärme.
Sinä tiedät aina, mitä tehdä.
Et näytä pelkäävän mitään.
No, minä...
En tiedä, mitä tekisin ilman sinua. Olisin palanut vuorenhuipulla -
tai hukkunut mereen.
Olet oikeassa. En pelkää mitään.
Lepää nyt.
Minä tiedän vastauksen, kun heräät.
Tämä oli oikeasti onnenpäiväni -
ja huomisesta tulee vielä parempi.
Olen niin pahoillani. Anteeksi.
Olen pahoillani, Elmer.
Äiti?
Olen pahoillani, Elmer.
Minkä takia? -Hän pakotti kertomaan, missä te olette.
Minun piti suojella vauvaani.
Se on siis totta.
Nouse ylös, Boris! -Olen hereillä.
Katso, mitä harmia olet aiheuttanut meille,
senkin arvoton asia!
Pysy kaukana, Kwan.
Lopeta, Boris. -Sinä tulet mukaani!
Kerro hänelle,
että puhuit Aratuahin kanssa ja osaat pelastaa saaren.
Puhuitko Aratuahille?
Hän kertoi oikean vastauksen, ei Saiwan vastausta.
Sitten hän voi lopettaa tämän.
Ei voi.
Vai mitä, lohikäärme?
Elmer? Auta.
Aratuah ei auttanut häntä, koska Aratuah on kuollut.
Onko hän kuollut?
Elmer.
Minä... -Miten saatoit?
Muistatko, kun tulit tänne, lohikäärme?
Et tiennyt, miten saari pelastetaan.
Autoin sinua tekemään sen, mihin itse et uskonut pystyväsi.
Ole kiltti, Elmer.
Nyt sinun pitää vain tulla mukaani.
Me pelastamme saaren taas. -En halua palata.
Yhdessä.
Jätä hänet rauhaan!
Hiljaa, poika! Hän on meidän lohikäärmeemme, ei sinun.
Ei, Boris.
Lohikäärme. -En halua palata.
Ei! -Elmer!
Minun siipeni!
Sanoinhan, että olen parempi lentäjä kuin kävelijä.
Nyt voimme lähteä Ikiharmaalaan.
Niin.
Toivottavasti löydätte vastauksen, meidän kaikkien vuoksemme.
He vangitsivat lohikäärmeen,
jotta se nostaisi saarta yhä uudestaan ja uudestaan.
Miksi?
Juuret. Ne vetävät saarta alaspäin.
Jos nostamme saarta ja katkaisemme juuret...
Mitä? -Voimme pelastaa saaren!
Juuret? -Minulla on vastaus.
Sinä oletkin vastauspoika! Tiesin, että osaisit auttaa.
Mennään!
Katsokaa. Tiesin tämän.
Toivoa on yhä.
Tuo lohikäärme on hyödytön. Aivan kuten sinäkin, Saiwa.
Voimme vangita hänet uudestaan. -Miksi? Hän ei voi pelastaa saarta!
Etkä voi sinäkään, vaikka kuinka paljon puhuisitkin.
Tuo pikku rääpälekin tiesi sen.
Kuuntelin sinua ja luotin sinuun.
Kwan?
Mutta en enää.
Minä lähden tästä uppoavasta mutakuopasta!
Huolehdin itse itsestäni. Te voitte hukkua yhdessä!
Voi luoja. Mitä on tapahtunut?
Elmer, se on auennut. Mitä me nyt teemme?
Minun pitää sitoa sinut. -Mitä?
Ei, se oli Saiwan idea.
Rauhoitu, kuuntele minua.
Juuret katkeavat, jos nostamme saaren tarpeeksi korkealle.
Ei, katso tätä paikkaa. Minä epäonnistun.
Et epäonnistu. Minä tulen mukaasi.
Teemme sen yhdessä. -Tämä ei tunnu oikealta.
Vapautin sinut. Voin vapauttaa saaren.
Tämä on vastaus.
Tee se nopeasti.
No niin, Boris. Nosta!
Sinä pystyt siihen. Nosta!
Vielä vähän, anna mennä.
Sinä teet sen. Vielä vähän!
Sinä teet sen, Boris.
Boris, mikä hätänä?
Oletko kunnossa? Nouse ylemmäs.
Nosta! -Minä tiedän vastauksen.
Anna mennä. Nosta!
Et voi olla täällä. -Mitä?
Minun on vietävä sinut alas. -Ei, Boris.
Ole kiltti!
Nosta!
Nosta! Vauhtia, kamu.
Avaa köydet nopeasti.
Meidän pitää häipyä.
Ymmärrän nyt. -Pysy paikallasi, Boris.
Lensimme, ja sanoit, että pystyn siihen. Minä oikeasti uskon niin.
Pysy paikallasi. -Tunsin sen vatsanpohjassani.
Meillä ei ole aikaa. Saari on mennyttä.
Se ei onnistunut, koska et tiedä vastausta.
Pysähdy. -Minä tiedän.
Lopeta! -Minun on mentävä saaren sisään.
Minun on tehtävä se yksin.
Ei! Tiedät, mitä tapahtuu. Pysähdy.
En voi pysähtyä. -Sinä palat siellä.
Olet väärässä. -Anna minun auttaa.
Pysähdy, Boris. -Minun on mentävä. Päästä minut!
Sinusta ei ikinä tule tosi-lohikäärmettä!
Älä mene.
Anna minun olla.
Ei! Minun on pelastettava meidät. -Käskin jättää minut rauhaan!
Antaa olla.
Saiwa?
Anna Saiwan olla. Hänen on löydettävä makeaa vettä, suojaa ja ruokaa.
Sellaisia pikkujuttuja, jotta emme kuole.
Minulla saattaa olla jotain sinulle.
Emme tarvitse sinulta mitään.
Minä yritin...
Luulin, että voisin auttaa.
Vai auttaa?
Minä autoin,
kun saari alkoi vajota. Menin Aratuahin luo, mutta hän oli poissa.
Tiesin, että pelko hukuttaisi meidät ennen merta.
Niinpä salasin totuuden heiltä.
Kun lohikäärme tuli, luulimme pelastuneemme.
Mutta hän oli tyhmä ja pelokas.
Älä sano noin. Hän nosti saaren yhä uudestaan ja uudestaan.
Käytin häntä hyväkseni, jotta olisimme turvassa.
Mihin sinä käytit häntä?
Ei, olen hänen ystävänsä.
Ymmärrän.
Hän luuli sinua hänen ystäväkseen.
Minä…
Typerää.
Ja pelottavaa.
Boris!
Boris.
Boris?
Olen pahoillani, Boris.
Ei, olit oikeassa. En pysty siihen.
En voi pelastaa ketään.
En osaa tehdä mitään.
Minua pelottaa liikaa.
Minuakin pelottaa.
Pelkään koko ajan.
Yritän ratkaista kaiken, mutten pysty siihen.
Pelkäätkö sinä?
Mene hakemaan tulesi.
Minä odotan sinua täällä.
Kiitos.
Boris.
Boris, kiltti.
Boris.
Sinä teit sen, Boris!
Mahtavaa, Boris!
Sinä teit sen, Boris! -Olisitpa nähnyt sen, Elmer.
Se paikka oli kuin vatsanpohjani.
Nämä kuvat tosi-lohikäärmeestä eivät ole kovin todentuntuisia.
On niissä jotain samaa. -Niinkö? "Olen tosi-lohikäärme."
Boris? Elmer?
Halusimme vain kiittää teitä.
Kiitos, Boris.
Tämä taitaa kuulua sinulle.
Katsokaa. Saiwa.
Luulin tekeväni oikein.
Luulin tietäväni ratkaisun.
En tiennyt mitään.
Anteeksi.
Tiedätkö, mitä Villisaari tarvitsee?
Teidän,
kaikkien teidän täytyy kertoa tarinaani.
Piirtäkää se tänne, mutta ilman lihaksia.
Kun saari uppoaa taas sadan vuoden päästä -
ja seuraava lohikäärme tulee,
ette sido, jahtaa tai pelästytä häntä.
Te olette hänen ystävänsä.
Minä lupaan sen, Boris.
Me teemme sen.
Tamir.
Hei hei. Nähdään taas! -Hei hei!
Heippa, karvainen meloni!
Hei hei, Villisaari!
Kwan, katso tänne.
Voitko olla hetken hiljaa? -Kwan, älä viitsi. Elmer!
Hei, Soda. -Sinä teit sen!
Mitä hän teki? -Hän auttoi minua pelastamaan saaren.
Kannattaa etsiä kyyti takaisin.
Olen ylpeä sinusta!
Pehmeä laskeutuminen.
Kyllä, hyvin tehty.
Tämä siis on Ikisinilä.
Ikiharmaala.
Selvä. Mitä minun pitää tehdä?
Ei mitään.
Mitä?
Haluat mennä kotiin -
ja viheltää perheellesi Sinimaan pilvien välistä, eikö niin?
Enemmän kuin mitään muuta.
Entä kauppa?
Miten aiot ratkaista kaikki ongelmasi?
Keksin jotain.
Pelottaako sinua? -Kyllä.
Niin...
Niin minuakin.
Nämä ovat kai sitten...
Hyvästit?
Oli kiva tavata.
Nähdään, Boris.
Jos ikinä tarvitset minua…
Elmer.
Äitisi on etsinyt sinua. Iltapalasi jäähtyy.
Iltapalani? -Elmer.
Äiti.
Olen pahoillani, äiti. -Niin minäkin.
Minua pelotti.
Minuakin pelotti.
Nyt sen pitäisi toimia, Dela.
Hienoa.
Hei.
Tule. Saanko lainata hattuasi, äiti? -Tuo on hyvä hattuni.
Kiitos, äiti.
Voi ei. -Elmer!
Ajattelin, että kun muutun tosi-lohikäärmeeksi,
voisin teeskennellä lentäväni pois, mutta sitten... Hei.
Mikä sinulla kesti?
Löysin lisää rekvisiittaa.
Hienoa.
Tuo näyttää hyvältä. Osaatko varmasti jongleerata?
Mandariineja?
Isäni sanoi aina, että lohikäärmeet ovat parhaita ystäviä.
Ne auttavat läpi pelottavien tilanteiden,
vaikka niitäkin pelottaisi.
He, joiden mielestä lohikäärmeet ovat pelkkää hölynpölyä...
Kannattaa pitää korvat auki.
Kaiken varalta.
Kullankeltaiset lehdet ja mandariinit
Kaukana tuolla
Villisaarella
Tassuissa terävät kynnet
Kaukana tuolla
Villisaarella
Nosta siipesi taivaisiin
Anna liekkisi valaista yötä
Vaikka tiellä joskus väsyttää
Voin taakkaasi keventää
Nosta siipesi taivaisiin
Anna pelkosi yötä hengittää
Vaikka vastauksia vaille jäät
Minä sinua suojaan
Hymyjen taakse jäävät unelmat särkyneet
Kaukana tuolla
Villisaarella
Ylpeät karjunnat, lohikäärmeen liidot
Kaukana tuolla
Villisaarella
Kukaan ei putoa
Minä kaikki pelastan
Villisaarellamme
Nosta siipesi taivaisiin
Anna liekkisi valaista yötä
Vaikka tiellä joskus väsyttää
Voin taakkaasi keventää
Nosta siipesi taivaisiin
Anna hengityksesi rauhoittua
Vaikka vastauksia vaille jäät
Minä sinua ohjaan
Nosta siipesi taivaisiin
Anna hengityksesi rauhoittua
Vaikka vastauksia vaille jäät
Minä sinua ohjaan
Tekstitys: Hanna Heinonen