Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
När mäster Geppetto skapade Pinocchio hade han redan förlorat en son.
Det hände ett bra tag före min tid, men jag fick lära mig historien.
Sen blev det min historia.
Geppetto förlorade Carlo under det stora kriget.
De fick bara tio år med varandra.
Men det var som om Carlo hade tagit den gamle mannens liv med sig.
-Pappa! -Ja?
-Gissa vad jag såg! -Vad?
-Gissa! -Inte den blekaste.
Jag såg flygplan!
Jaså? Vad bra.
-Vad ska det bli den här gången? -Gissa!
En soldat? En trollkarl? En häxa?
Nej, du får vänta och se, Carlo!
Alla goda ting kräver tålamod.
De saknade ingenting.
I Faderns, Sonens och den helige Andens namn.
De behövde bara varandras sällskap.
Och den gamla häxan varnade den lilla igelkotten.
"Ljug inte.
För då kommer din näsa växa och växa… ända hit!"
Växer näsan?
Lögner, kära barn, visar sig omedelbart, för de är som långa näsor.
Synliga för alla, förutom den som ljuger.
Och ju mer man ljuger, desto mer växer den!
Sjung mammas sång, så jag kan sova. Snälla, pappa.
Ja, då.
Mitt barn, min son
Min sol på himlen blå
Mitt ljus
Mitt liv
Min lyckas melodi
Och när du ser på mig, min vän Så kan jag andas ut
Prova.
Och när du tar min hand, med ens
Har hoppet inget slut
Till slut
Varsågod.
Till mig?
Du är det allra bästa som finns
Nu och för alltid, ska jag vara din
Mitt hjärtas sång
Du gör mig glad varje morgon
Och varje dag
Du är allt jag önskat mig
Dig älskar jag
Dra, Carlo! Ta i!
Mitt barn
-Ett makalöst verk, Geppetto. -Tackar.
Min sol i ögonvrån
Se upp, Carlo!
När ett liv förgås, ska ett nytt spira.
Vad sägs om den?
Nej, Carlo.
Den måste vara perfekt. Komplett! Titta.
Den här saknar flera fjäll.
Mitt barn
Min son
Min sol
På himlen blå
God natt, pappa.
God natt, mitt barn.
Jag älskar mina nya skor!
Vad roligt att höra, Carlo.
-Vi ska till kyrkan först, va? -Javisst.
Hej, lilla jycke!
Buongiorno, Geppetto!
-God morgon. -God morgon.
Mäster Geppetto, blir ni klara med krucifixet i dag?
Vi ska göra vårt bästa.
-Mina damer. -Vilken perfektionist.
-En föredömlig italienare. -Och en underbar far.
Carlo, fina skor. Här!
Tack!
-God morgon. -Hej!
Buongiorno, dottore!
Åh, Carlo.
Geppetto.
Det blir jättefint, pappa.
Kan vi gå hem snart?
Snart! Skicka upp lite mer rött, Carlo.
Åh, jag glömde visa vad jag har hittat.
Vad för nåt?
Du ska få se.
Ta-da!
Den perfekta kotten. Den har kvar vartenda fjäll!
Jag tänkte plantera den själv och se trädet växa.
Och sen snida mina egna leksaker, precis som du.
Det var nog den bästa idén en pojke någonsin fått, Carlo.
Jag vet.
Vad är det som låter? Ett flygplan?
Packa ihop verktygen.
Skynda.
Vi går hem till en varm brasa och varm soppa.
-Kan vi göra varm choklad också? -Javisst.
Det känns som en sån dag, eller hur?
Visst, visst.
Pappa, vad är det?
Inget. Det är säkert inget, men…
Vänta, min kotte!
Det sas senare att Geppettos lilla stad inte ens var ett mål.
Planen var på väg tillbaka till basen
och släppte helt enkelt bomberna för att få lättare last.
Carlo!
Nej…
Carlo.
Geppetto lämnade aldrig hans sida. Och så var det med det.
Han arbetade väldigt lite. Åt ännu mindre.
Och kyrkans krucifix blev aldrig färdigställt.
Åren gick.
Världen gick vidare.
Men det gjorde inte Geppetto.
Och det är här jag träder in.
Jag var författare.
I flera år hade jag letat efter förutsättningarna
att få skriva ner min eminenta och fascinerande levnadsberättelse.
Och till sist…
…hittade jag den.
Min fristad.
Ett hem.
Här skulle jag skriva mina memoarer, och vilken historia det skulle bli!
Jag hade bott i en advokats eldstad på Sardinien.
Seglat på Adriatiska havet i en fiskebåt.
Delat bo med en erkänd skulptör en kall vinter i Perugia.
Min ungdoms stridulationer, av Sebastian B. Syrsa.
Jag drömde om dig, Carlo.
Jag drömde att du var här hos mig igen.
Mitt barn.
Kära nån.
Om du bara kunde komma tillbaka till mig.
Snälla, förlåt mig.
Jag såg hur den gamle mannen grät. Det var djupt rörande.
Det visade sig att jag inte var den enda iakttagaren.
Under mitt livs vandringar här på jorden
har jag lärt mig att det finns uråldriga väsen i bergen och skogarna
som sällan lägger sig i mänskliga angelägenheter.
Men nån enstaka gång gör de det.
Jag vill ha dig här, Carlo.
Just här!
Med mig!
Varför lyssnar du inte på mina böner?
Varför?!
Var var vi?
Just det, Perug…
Vad i hela antennen?!
Jag ska få tillbaka honom.
Jag ska göra en ny Carlo.
Men… Va?
Av det här förbannade pinjeträdet!
Vad i all världen?
Nej!
Det är ett skräckens hus!
Jag ska göra färdigt dig i morgon.
Ja, i morgon.
Schas!
Försvinn härifrån. Stick i väg!
Stick.
Nej, det här är mitt hem!
Inga inkräktare. Bort.
Försvinn härifrån. Försvinn!
Ja, just så.
Lilla pojke av trä.
Må du väckas av solen och vandra över jorden.
Ursäkta, kan jag stå till tjänst? Det är mitt hem vi talar om.
Får jag fråga, vem i hela världen är du?
I världen?
En väktare.
Jag värnar de små tingen.
De bortglömda tingen.
De förlorade.
Jag är Sebastian B. Syrsa, husägare.
Jag har all rätt att bli konsulterad om komplotter som rör min egendom.
Ja, eftersom du bor i träpojken hjärta kanske du kan hjälpa mig.
Med vadå?
Vakta honom. Hjälp honom att göra gott.
Jag är ingen guvernant. Jag är författare, en historieberättare.
Just nu fullt upptagen med mina memoarer.
Nåväl, i den här världen får man vad man förtjänar.
Ta dig an uppgiften, så ska jag skänka dig en önskning.
Och det kan vara vad som helst? Precis vad som helst?
Utgivningen av min bok! Ära och rikedom?
-Vad som helst. -Jag kanske kan vara till hjälp.
Jag gör mitt bästa, och det är det bästa nån kan göra.
Välformulerat, va?
Lilla pojke av pinjeträ.
Vi ska kalla dig Pinocchio.
Må du väckas av solen…
…vandra över jorden…
…och skänka glädje och sällskap till en tröstlös stackars man.
Var hans son.
Fyll hans dagar med ljus, så att han aldrig är ensam.
Vem där?
Jag varnar dig!
Jag har ett vapen!
God morgon, pappa!
Vad är det här? Nåt slags svartkonst?
Du ville ge mig liv. Du bad om att jag skulle få liv.
Vem är du?
Jag heter Pinocchio!
Jag är din son!
Du är inte min son! Kom inte närmare!
Pojken säger som det är, mäster Geppetto!
Den är full av kackerlackor!
Oj!
Vad är det här?
Allt som mina ögon ser
Nej, håll dig borta från mig!
Snälla, säg mig vad det är
Du, stanna där! Kom inte närmare!
Jodelodeli
Vad heter den dära?
En klocka. Rör den inte.
Och vad kan den göra?
Den ringer klockan sex.
Jodelodelo, jodelodelodelalali
Nej!
Jodelodela, jodelodeli
Vad heter den hära?
Det är en hammare.
Och vad kan den göra?
Den slår, bankar, krossar.
Härligt! Vad härligt!
Jodelodelo, jodelodelodelalali
Jag vill veta vad det är
Det är
Och överallt finns små, små ord
Som klockor pinglar Små, små ord
Med elegans, de rör sig
I en dans som får mig i trance
Så tokiga små ord
La-la-la-hi-ho La-la-la-hi-do
Vad heter den hära?
Potta.
Och vad kan den göra?
Jag…
Härligt! Vad härligt!
Jodelodelo, jodelodelodelalali
Allting som jag ser Jag vill veta vad det är
Jodelodelodelodeli
Härligt! Vad härligt!
Nu räcker det!
Vad roligt det var, pappa!
Du är inte min son!
Vad är det för fel på dig?
Pappa?
Förlåt.
Jag…
Stanna här. Kom inte ut.
-Jag ska till kyrkan. -Kyrkan? Jag vill till kyrkan!
-Stanna där. -Kyrkan, kyrkan!
Kyrkan, kyrkan!
Kyrkan!
Nej, han bad dig ju stanna.
-Jag ska gå till kyrkan. -Nej!
Snälla, sluta! Du måste lyda din pappa.
Lyda?
Göra som han säger.
Men jag vill inte lyda!
Jaså…
Du måste göra ditt bästa, och det är det bästa nån kan göra.
Vet du vad min pappa…
Jag ska till kyrkan!
Hej!
TRO - LYD - KÄMPA
Hej då!
Hoppsan.
Titta, far. Där framme.
Vad är det där?
Pappa!
Den talar!
Pappa, kom hit!
Pinocchio.
Det är jag!
Jag gick till kyrkan.
En demon!
Häxkonst!
Malocchio!
Pinocchio.
Nej, snälla ni!
Det är en marionettdocka! Som underhållning.
Var är trådarna, då?
Just det. Vem styr över dig, träpojke?
Det gör naturligtvis jag.
Vem styr över dig?
Ingen talar till podestan på det sättet.
Han är en docka, bara en docka!
Nej, jag består av kött och ben, och blod och allt!
Jag är en riktig pojke!
-Djävulen! -Det är en styggelse!
-Det är djävulens verk. -Nu räcker det!
Här råder faktiskt Gud!
Druckna dåre!
Karvar du hellre denna tingest,
medan vår välsignade Kristus är ofärdig år efter år?
För bort den oheliga tingesten. För bort den, nu!
-Skäms, Geppetto! -Bränn honom!
Hugg honom i bitar!
Förlåt. Det ordnar sig.
-Förbannelse över er! -Herrens straff kommer!
Ut härifrån!
Kan du sitta still, tack?
Carlo betedde sig aldrig så här.
Pappa, varför blev min näsa större i dag?
Du ljög, Pinocchio.
Och en lögn är lika lätt att se som ens näsa…
…och ju mer man ljuger, desto mer växer den. Är det så?
Det… Ja, just det.
-Varsågoda. -Choklad!
Tack, Geppetto. Vi uppskattar gästfriheten.
Veke, gå och sätt dig vid brasan.
Vi är här för att diskutera det som inträffade i kyrkan i dag.
Församlingen blev skärrad av skapelsen.
Som podesta
måste jag försäkra mig om att dockan inte utgör ett hot mot samhället.
Nej, absolut alls.
Åh! Är det…varm choklad?
Du är en docka! Du har aldrig ätit i ditt liv!
Åh, det är väl därför jag är så hungrig!
Jag är utsvulten, pappa. Jag svälter ihjäl!
Inte alls! Sätt dig vid brasan och låt mig prata med våra gäster.
Jag vill inte! Jag vill ha varm choklad!
Snälla, pappa! Snälla, snälla!
-Snälla! -Såja.
Oj, oj! Tack, tack, tack!
Ja ja, Pinocchio. Värm dina fötter vid elden.
Lyd din pappa.
Ja, så klart jag lyder om jag får choklad.
Oj, oj, oj!
Han är en ganska rar pojk.
Podestan ser efter stans moraliska välbefinnande. Förstått?
Hans auktoritet kan inte ifrågasättas…
Det stämmer. Ingen får skymfa mig.
Jag ska göra som ni önskar. Ni har mitt ord.
Hur blir det med träpojken? Ska han springa lös i stan hela dagarna?
Nej nej, han kan vara inlåst.
Här i huset.
Jag vägrar sitta inlåst! Jag krossar fönsterrutorna då!
Den abnorma pojken saknar disciplin.
Men han verkar stark och stadig, gjord av kraftig italiensk pinje.
Ja, bästa kvalitet.
Inte perfekt förstås, men han menar väl.
Du, sätt dig närmare elden, så blir du varm.
Pojk, kom hit!
Se på min son, Veke.
Ja.
En exemplarisk ungfascist. Stolt och tapper.
Viril, som sin far.
Och hans tänder är perfekta. Inga tecken på gulsot.
Pappa? Pappa!
Mina fötter känns varma, som choklad. Titta!
Va?
Det brinner! Mitt hus brinner!
Ja, titta på mig!
Titta, jag brinner!
Hurra!
Titta vad du har gjort. Du förstörde mina fina lampfötter.
Så blir det med ett odisciplinerat sinne. Barnet behöver skickas till skolan.
Skolan? Pinocchio?
Ja, i morgon.
Skolan.
Åh, vilken dag.
Åh, vilken dag!
Nu ska vi sova.
Vet du, jag tycker om mina gamla ben och jag tycker om när de brinner.
Pinocchio, om du somnar
ska jag göra nya ben åt dig i morgon bitti.
Precis som de gamla?
Bättre än de gamla.
Bättre? Kan jag få syrsben? Kan du göra fyra stycken?
Nej, bara två.
Två ben små.
God natt, pappa.
God natt, min…
God natt, Pinocchio.
Sebastian?
Ja, Pinocchio?
Vem är Carlo?
Carlo var en pojke. Geppetto förlorade honom för många år sen.
Var då? Hur kan man förlora en hel person?
Jag menar att han dog, Pinocchio.
Han lever inte längre.
Är det nånting dåligt?
Ja, det är en stor börda för en far att förlora ett litet barn.
Vad är en börda?
Det är någonting smärtsamt man måste bära på.
Trots att det gör väldigt ont.
Jag skrev länge den kvällen. Jag hade så mycket att säga.
Inte om mitt liv, för en gångs skull,
utan om ofullkomliga fäder och ofullkomliga söner.
Och om förlust och om kärlek.
Och för en enda kväll åtminstone, fick vi alla vara lyckligt ovetande.
Du hade rätt, pappa!
De här benen är mycket, mycket bättre än de gamla.
Se på mig! Jag kan gå bakåt.
Och hoppa framåt.
Det kunde jag inte förut.
Pappa, titta på den där! Han ser ut precis som jag.
Vad är det där?
Pinocchio! Kom nu, skynda dig.
Oj, oj, oj! Jag älskar mina nya ben.
Kan vi gå på karnevalen?
Kanske, Pinocchio, kanske.
Just nu har vi ett jobb att göra.
Jobb? Jag älskar jobb!
Pappa, vad är jobb?
Åh, Pinocchio. Snälla, fråga inte mer.
Dumma apa!
STÖR EJ
Jag kommer!
Vad är det? Vad gör du här?
Du skulle affischera och få hit publik. Karnevalen går åt fanders!
Och du…! Förstår du inte hur hopplös situationen är?
En vadå?
En levande marionettdocka? Är du helt säker?
Det kan få oss att nå toppen igen!
Det kan göra oss till kungar igen!
Kungar vi var, då
Går det ånyo?
Badat i mjölk och vin Diamanter, satin
Då
Men på nytt också!
Mitt nummer drog till sig storpublik
Volpe sågs som helt magnifik
Nu vill alla små
Nu vill alla grå
Blott ha Garbo, Gardel, Valentino
La voce di Caruso
Jazzband på radion
Kungar ni var, då
Mon dieu, så fint så!
Ni red riddarnas ritt I en segerstolt skritt
Då
Och på nytt också!
Så våga tro!
Tro på mitt ord!
Sänk ner den nu.
Mer. Såja, såja.
Bara lite till. Stopp.
Så där ja.
Mycket bra, mitt barn. Mycket bra.
Pappa, det är en sak jag inte förstår.
Vad, Pinocchio?
Alla tycker om honom.
-Vem då? -Han.
Alla sjöng för honom.
Han är också gjord av trä. Varför tycker de om honom, men inte mig?
Kom hit, Pinocchio.
Ibland är folk rädda för sånt de inte känner igen,
men de kommer lära känna dig och tycka om dig, och därför…
Är du redo för skolan?
Då har jag en sak som jag vill ge till dig.
Ta-da!
Jag älskar den!
Älskar, älskar den!
Vad är det för nåt?
En skolbok.
En väldigt speciell skolbok.
Som tillhörde en väldigt speciell pojke.
Carlo, pojken du förlorade?
-Var han en duktig pojke? -Ja, det var han.
Älskade du honom väldigt mycket?
Det gjorde jag.
Det…gör jag.
Då ska jag bli precis som Carlo!
Jag ska lyda, gå till skolan och bli allra bäst på…
…vad de nu gör där. Jag ska göra dig stolt!
Skoladags, skoladags
Hoppetihå, dit ska jag gå Skoladags, hej hå
Han finns!
Denna dröm, detta under finns till!
Din bedårande, briljanta babian!
Jag ska ha honom!
Skoladags, skoladags Dit ska jag gå, hoppetihå
Skolan! Oj, oj, oj!
-Vad lär man sig i skolan, farbror Syrsa? -Man lär sig läsa och skriva.
Man lär sig multiplikationstabellen!
Vad är mul…mul-pli-tika-tionstabellen?
Säg att du har fyra korgar och i varje finns 27 äpplen.
Jag struntar i tabellen! Jag har inga äpplen och jag vägrar ljuga!
Det är bara matte!
Multiplicera fyra med sju… Fyra upphöjt till sju? Sen får man…
Jag är förvirrad. Jag tror inte jag tycker om skolan längre.
Vi har hittat honom!
Se, Spazzatura! Vårt mirakel!
-Vår sensation! -Lägg av!
Vår stjärna!
Vem då? Jag?
Ja, mon étoile!
Jag är greve Volpe. Du har blivit utvald!
Kom och delta i det fabulösa, fria och kravlösa karnevalslivet,
som dockföreställningens stjärna!
Lyssna inte, Pinocchio. Du lovade din pappa att gå till skolan.
Just det, jag lovade min pappa att gå till skolan.
Titta, han gav mig Carlos bok.
Carlos bok? Just det!
En klassisk, kanonisk skrift.
Du är en inbiten intellektuell.
Men böcker går inte att jämföra med att bevittna världen med ens egna ögon
högst uppifrån vår spektakulära scen.
Åh!
Du ska få se att du kommer lägga jordens alla länder vid dina fötter!
Mina splitternya fötter!
Nej, vänta! Du måste gå till skolan!
Åh. Kan vi göra det i morgon?
Jag beklagar, men nej.
För det är blott i dag
som vår kakofoniska karneval besöker er bygd.
Men om du måste till skolan, så måste du.
Kom, Spazzatura.
Vi får hitta nån annan att bjuda på glass, popcorn och varm choklad.
-Varm choklad? -Åh nej.
Naturligtvis!
All choklad du kan dricka och lekar dagarna i ända.
Oj, oj!
Det kanske går bra om jag kommer pyttelite sent till skolan?
Hur bra som helst. Ingen kommer märka ett dugg.
Lyssna inte, Pinocchio!
Vi har en sista detalj att ta hand om.
Signera här, här och här. Behöver du penna?
Nej, låt bli!
Så här?
Perfekt! Jag ska få dig att lysa som den stjärna du är!
Kom med, pojken min!
Åh. smärtan.
Livet! Vilken outsäglig smärta.
Mäster Geppetto. Kom ner ett slag.
Äntligen! Vår frälsare är återställd!
Åh, jag ber hemskt mycket om ursäkt.
Pojken dök inte upp i skolan i dag.
Men han gick i väg i morse. Jag skickade dit honom.
Dockan är en avfälling. En självständig tänkare, skulle jag säga.
-Ja… -Leta rätt på honom.
Jag utgår ifrån att vi ser träpojken i skolan i morgon.
I morgon? Ja, naturligtvis.
Karnevalen är bra maffig.
Vad sägs om lite mer popcorn?
Jag får inte ner en enda bit till, herr Diavolo.
Jag borde bege mig mot skolan nu.
Stanna lite till, Pinocchio.
Förlåt att jag har låtit dig vänta, min lilla docka.
Jag gillar inte att bli kallad docka.
Min pojk, dockor är le meilleur qui soit! Nummer ett! Lyft på armen.
Dockor är respekterade inom alla samhällsgrupper.
-Men det är väl bättre att vara en pojke? -O nej, folk älskar dockor.
Som Il Diavolo, Columbina, Punchinello.
Men det finns så klart en docka som är kungen över dem alla…
Jag vill gärna träffa den rackarn.
Pinocchio!
Vänta, det är ju jag!
Just det, du är ett underverk. Ett mirakel.
De kommer älska dig!
Vilka då?
Les idiots! Världens underbara små ungar.
Lyft upp benet. Alla ska älska dig och ropa ditt namn.
Pinocchio, Pinocchio!
Pinocchio, den levande dockan!
Och ett och två och…
Blås upp, blås upp
Och smäll mitt bubbelgum
Skrik aj
Och gråt
Så får man glass och paj
Pinocchio!
Nej…
Carlos bok.
Vad?
Ditåt.
Den sången.
Hur kan han känna till den sången?
Jag är fri som vind
Nej, jag flyger
Mardrömmen bara fortsätter.
Smälla, knacka, tugga
Ditt barn, din pojk Är glad att få ha…
…skoj!
Ja! Pinocchio!
Tackar! Och alla godsaker finns till salu på karnevalen. Tackar!
Pinocchio? Vad är det här?
-Vad sysslar du med? -Pappa!
Jag är en stjärna, pappa! En stjärna!
-De älskar mig! De accepterar mig! -Vad i…
Nog med dumheter. Du skulle gå till skolan.
Och hur kände du till den där sången?
Ditt karaktärslösa kräk!
Min stjärna! Var är min stjärna?
Du förstörde Carlos bok och du gick aldrig till skolan! Varför?
Du lovade mig att du skulle uppföra dig som…
Som Carlo.
Ja.
Det skulle jag, men…
Ja, vad?
Tio banditer hoppade ut från buskarna och tog…
…från buskarna och de tog boken.
Jag förstår. Och vad hände sen?
De hade en yxa och de ville ha choklad. Varm choklad!
Pinocchio, du får inte ljuga för mig. Jag är din pappa!
Men jag säger sanningen!
Varför växer din näsa, då?
Det gör den inte alls!
Lögner, lögner och åter lögner!
Jag ljuger inte alls!
Har du sett dig själv?
Stick i väg! Det är inget spektakel.
Det är det visst!
Släpp min carissimo, din klåfingrige…
…kleptoman!
Rör honom inte!
Jag gjorde honom!
Jag upptäckte honom!
Han är inte din docka, han är min!
-Vi kanske borde… -Varken eller! Han är min skådespelare!
-Ge hit honom! -Aldrig!
Kära nån.
Det var jätteroligt, pappa!
Nej!
Åh nej…
Pinocchio!
Han kom från ingenstans! Så går det när man släpper barnen lösa!
Pinocchio var död. Det var uppenbart för varje uppmärksam åskådare.
Men inte visste jag att döden inte var slutet.
Ta farväl
Du gått ikvav
Sorgekväden omger din grav
-Hörde ni det? -Vem där?
-Jag trodde han var död. -Han är död, jag såg papprena.
Ta farväl av kött och ben
Av förtvivlan och livets ve
Jaha, var var vi?
-Vem ger? -Jag, va?
Då så, grabbar. Hosta upp.
-Vad får man satsa nu igen? -Tjugo, ditt nöt.
Du har nåt där under, va?
Säkert en leibedik-sexa.
Jätteroligt.
Spelar ni ett spel?
Färg!
Jag vill vara med! Snälla, får jag vara med?
Vilken del av "död" är svår att förstå, schmendrick?
Det är tråkigt där inne. Jag hatar att vara död.
Nu har du ställt till det.
Vad var det?
Du blir inkallad till chefen, grabben.
Där inne.
Du ser henne.
Ge mig ett jämrans ess, va!
Hallå?
Vem är du?
Det känns som om du har varit här förut.
Jag är Pinocchio, en pojke.
Och jag tror att jag är död.
Just ja, jag förstår.
Pojken av trä som fick en själ till låns.
Min systers oförstånd.
Den sentimentala dåren.
Hon gav dig liv, när du aldrig borde ha fått leva.
Inte mer än en stol eller ett bord hade fått.
Därför kan du aldrig uppleva den sanna döden.
Oj, oj!
Det är väl bra?
Nja, det betyder att du varken är eller någonsin kan bli en riktig pojke,
som Carlo.
Det enda som gör människans liv dyrbart och meningsfullt, ser du,
är dess flyktighet.
Missförstå mig inte, du kommer dö.
Många, många gånger.
Det här är bara den första.
Men det är inte en äkta död.
Bara en vänteperiod.
Det finns regler, förstår du.
Trots min systers ringaktning för såna ting.
Vi måste båda två vänta tills sanden runnit ut.
Du stannar här med mig lite längre för varje gång du passerar,
ända till tidens slut.
Och sen då, när sanden runnit ut?
Då skickar jag tillbaka dig, varje gång.
Jag förstår.
I så fall vill jag fråga dig en sak.
Vi ses nästa gång.
Nej.
Pinocchio.
Niente. Det finns tyvärr inte mycket att göra.
Jag är rädd att kroppen redan stelnat.
Den har alltid varit stel, han är gjord av trä!
Även som död kan jag använda honom.
Hur vågar ni! Visa lite respekt!
Visa respekt för mig och kvartalsförtjänsterna jag räknat med!
Mina herrar! Det är inte rätt tillfälle för ert gnabb.
Hur vill ni göra med den döda kroppen…
En död kropp? Var?
Pinocchio! Du lever!
Han är odödlig!
Länge leve konsten!
Det är ett mirakel.
Ta det lugnt, mitt barn.
Luta dig mot mig. Nu går vi hem.
Ett ögonblick. Jag har ett juridiskt bindande kontrakt.
Signerat av både artist och direktör.
Antingen uppträder han, eller så är ni skyldiga tio miljoner lire!
Löjligt! Det är bara en sol som ler.
Det är ändå hans signatur, inte sant?
Jag ritade den!
Jag kräver full ersättning,
inklusive transport, transmutering, all framtida represen…
Vårt land kommer först.
Pojken kan inte dödas. Han är en drömsoldat.
Han måste bli inkallad till ungdomslägren enligt lag.
Du lär dig slåss, skjuta och bli en riktig italiensk pojke.
Vi måste gå. Vi måste verkligen gå.
Vi får talas vid senare helt enkelt.
Inte med mig! Tala med mina advokater!
Vilken dag. Vilken dag!
En skojig dag!
Vad ska vi göra?
Oroa dig inte, jag drar ut i krig. Det låter roligt.
Jag får lära mig slåss, skjuta och marschera som…
Nej, Pinocchio!
Krig är inte roligt!
Krig är inte bra. Krig…
Kriget tog Carlo ifrån mig.
-Jag vägrar att åka, då. -Men du måste, enligt lagen.
Även om det är dåligt?
Ja, alla måste lyda lagen, även om vi inte tycker om det.
Varför?
Jag har varken tid eller tålamod att förklara det för dig. Jag…
Jag är skyldig den mannen en förmögenhet.
Och du kommer att föras långt bort till ett militärt ungdomsläger!
Och se bara vad du har gjort mig till.
Du skulle ju bli som Carlo.
Varför kan du inte vara mer som Carlo?
För att jag inte är Carlo. Jag vill inte vara som Carlo!
-Carlo är… -Sluta!
Du är bara en börda.
Hans näsa blev inte lång.
Vad sa du?
När han kallade mig en börda, blev näsan inte längre.
Det är så han faktiskt känner.
Jag vill inte vara en börda.
Jag vill inte såra pappa och få honom att skrika på mig så där.
Åh, Pinocchio.
Ibland känner pappor förtvivlan, som alla andra.
Och de säger saker,
sånt de bara tror att de menar, i stundens hetta.
Men senare förstår de…
…att de inte menade så alls.
Förstår du?
Du! Vart är du på väg?
Jag har en plan!
Pinocchio, vad håller du på med?
Det ska du få se! Jag går till karnevalen.
På så sätt kan jag hjälpa pappa och slippa dra ut i krig.
Jag lämnar en lapp som förklarar allting.
Nej, gör det inte.
Nej!
Nej, gör inte så!
Hälsa att jag ska skicka pengar.
Och att jag älskar honom.
Och att jag aldrig mer ska vara en börda.
Nej!
Vad nu då? Vad vill du mitt i…
Min älskade stjärna!
Hur kan jag stå till tjänst?
Om jag jobbar för dig, slipper pappa betala dig, då?
Absolut, kära barn.
Och skickar du hem min del av vinsten?
Klara och tydliga räkenskaper.
Hälften var, vi delar på mitten.
Upp och hoppa!
Dags att åka!
Smärtan…
Pinocchio.
Min gosse.
Jag måste bara få säga…
Pinocchio!
Den lilla syrsan.
Han har gått! Till karnevalen!
Pinocchio!
-Hur ska jag nånsin hitta honom? -Så nu vill du hitta honom?
Efter allting som du sa.
Efter att du kallade honom en börda! En börda?!
Varför är du så blind?
Så fullständigt blind! Pojken älskar dig.
Han har mycket att lära, men han älskar dig för den du är.
Är det så svårt att älska honom tillbaka?
Börja bete dig som en far. En riktig far!
Inte en envis gammal get som bräker om allt han har förlorat…
"Stackars, stackars mig!"
Och som inte ser kärleken han faktiskt har!
Jag må vara ett småkryp, men jag har ett och annat att lära dig om…
Hallå, vart ska du?
Jag ska hitta min son!
Ursäkta, om jag får… Vi kanske borde…
Vänta!
Ciao, papa
Mio papa
Det är dags för vårt farväl
För vem vet, varken du eller jag
Just hur långt min resa bär
Och när jag färdas mot nästa stad
Bär jag på minnen som gör mig glad
Fåglarnas sång, som bjällror små
Dikter om plommon, snäckskal blå
Doften av bröd, en droppe klar
Minnet av dig, käraste far
Farväl, min pappa
Ciao, papa
Mio papa
Hur lång tid tar ett farväl?
Ingen vet, varken du eller jag
Men det är nog lika väl
Jag färdas längre bort varje dag
Ser upp mot natthimlen stjärneklar
Tänk att få se en jaguar
Blåtiran hos en läskig karl
Stark som svag, alltid bär jag
Minnet av dig, käraste far
Farväl, min pappa
VI KOMMER ATT VINNA KRIGET!
Ju längre bort färden bär från dig
Regnar det mer och mer inom mig
Ögon som sluts, så ingen ser
Tårar hos den som alltid ler
I alla dar, för alltid bär jag
Minnet av dig, käraste far
Farväl, min pappa
Jag slåss för mitt land Helt utan protest
Jag slåss så gott jag kan För Italien är bäst!
Med flaggan i hand För fädrens land
Il Duce, Il Duce Vi sjunger och vi ber
Hör segervindens sus Stig upp och följ hans ljus
Liksom örnen svävar Så magnifik och fri
Jag marscherar Marscherar framåt till vår segers melodi
Vi har mod!
Vi har flärd!
Italien, var glada
Italien starkast är!
VÅR LEDARE - MUSSOLINI
Tackar, tackar!
Viva Benito Mussolini, nostro Duce!
Viva, viva!
Bara ett stopp kvar.
Glöm inte att skicka min del av pengarna till pappa.
Det skulle jag aldrig glömma.
Ser du? Hälften-hälften…
Minus utgifter, transport och marknadsföring.
I morgon ska vi åka till en liten stad vid havet, Catania.
Och där ska vi uppträda framför hans excellens, Il Duce.
Il Dolce?
Nej, min lysande stjärna.
Vår orädde ledare Il Duce, Benito Mussolini!
Han hörde om vårt nummer och kommer för att se oss!
Han och jag är goda vänner.
Här är vi i Rom.
Det är han, där bak.
Du kommer göra mig och din pappa mycket stolta.
Stolta.
Ursäkta mig.
Catania. Hittar kapten dit?
Kan ni föra mig dit, snälla?
Det är bara rakt över sundet.
Det är inte ett hav där ute.
Det är en kyrkogård!
Ojdå…
En rovfisk som stigit upp ur isdjupen,
för att kräva sin triumf över blod och stål!
Ett monster, större än 20 skepp,
fyllt av hunger och vrede.
Snälla, det är ju sagor för barn.
Kapten…
Min son är på andra sidan av bukten.
Han ska uppträda i morgon.
Det här är allt jag äger och har. Ta det, ni får det.
Jag vill bara se honom igen.
Steg och vänd, steg och vänd.
Försök vara med! Steg, steg…
Får jag ta en liten rast?
Nej, ditt tempo blir bara hafsigare.
Raster kan du glömma.
Fem minuter, snälla.
Tre minuter.
Hur är det med dig, Pinocchio? Vi är oroliga.
Du ser så trött och sliten ut.
Du behöver vila ordentligt.
Brallor och ett öra till skulle inte skada, om ni frågar mig.
Varför inte hälsa på din pappa ett tag? Det här är ingen plats för dig.
Jag kan inte.
Jag måste fortsätta jobba och jobba och skicka pengar.
Ja…
Sanningen är att greve Volpe utnyttjar dig.
Han har inte skickat ett öre till far din.
Va?
Han behåller alla pengarna själv.
-Han bryr sig inte om dig. -Du är inte hans favorit.
Spazzatura är hans favorit.
Det har han alltid varit. Han är ett geni.
Nej! Greve Volpe skulle inte ljuga för mig.
Jag är stjärnan!
Ni är bara avundsjuka!
Tror du vi kommer hitta honom, Sebastian? Min Pinocchio?
Jadå. För att…
Vet du vad min pappa sa?
Gör vad du kan varje dag
Och dosen går ner alla gånger
Vet du vad min pappa sa?
Arrivederci!
Svälj tårar och glöm din ånger
Drunkna inte i hoppet…
Det är jag!
-Här kommer han! -Det är han!
-Pinocchio! -Tackar, ni är för snälla.
Men inte just nu, tyvärr.
Din usla,
eländiga,
värdelösa apa!
Vad har du sagt till honom?
Kvällen före det stora framträdandet skulle jag kunna förlora allt!
Vet du vem som kommer? Har du den blekaste aning?
Jag hittade dig i en bur i regnet.
Du hade lämnats för att dö!
Ingen ville ha dig, och jag skonade dig.
Räddade dig!
Jag borde ha lämnat dig åt döden!
Hörru, sluta! Du får inte göra honom illa!
Det rör inte dig, Pinocchio. Du är en stjärna, gå och öva dina steg.
Jag kräver att du slutar!
Du sa att jag är stjärnan, och min medspelare får inte behandlas så!
Och jag har hört att min pappa inte får några pengar.
Jag kanske skulle åka hem på en gång och fråga. Vad säger du om det?
Du kan uppträda för Il Dolce själv!
Du har missförstått hur det förhåller sig mellan oss, min lilla brandfara.
Jag är dockföraren.
Du är dockan.
Jag är mästaren, du är slaven!
Du kommer göra som jag befaller,
tills din träkropp ruttnar och blir bränsle i min kakelugn.
Du kanske saknar trådar, men jag styr över dig!
Du lyder mig!
Capisce?
Spazzatura.
En son vet när hans far är vid liv.
Han kommer leta efter oss, vänta bara. Du har inget att oroa dig för.
Lätt för dig att säga.
Vi får äta middag i kväll!
Vilken tur vi har!
Åh, ers excellens!
Jag skrev det här numret med er i åtanke.
Jag gillar dockor.
Du, Spazzatura!
Vi borde göra succénumret extra speciellt för den eminente Dolcen i kväll.
Jag har riktigt bra idéer.
In bocca al lupo, dockan min!
Underhåll Il Duce, och du kommer att bada i överflöd!
Åh, vi ska ge en föreställning han sent ska glömma.
Jag slåss för mitt land Helt utan protest
För lortgrisen är han Som sitter här som gäst
Med lort i hand
-Lort? -Ja, ers excellens.
Il Duce, Il Duce Känn fjärtens stank och be
Ät snorkråkor med slem Ta med dig mina hem
Lort! Lort!
Som en säck med lort Så magnifik och fri
Gå och prutta, prutta Använd din latrin
Du är lort!
Vi är små!
Kacka på, barnrumpa!
Kacka på! Vi består!
Den dockan gillar jag inte.
Skjut honom!
Och bränn alltihop.
Hej, det är jag!
Den där igen.
Jag kan inte dö.
Vi vet.
Jag kan inte dö.
Jag kan inte dö!
Genom dörren.
Kan du förstå?
Jag har sluppit undan krig, kulor, bränder… Jag blev överkörd!
Jag kan bli dödad jämt!
Jag är den lyckligaste pojken i världen!
Som jag ser det är du tyngd av en oerhörd börda.
Va? En börda?
Det är jag inte alls.
Det är jättehemskt att säga så till en pojke.
Livet kan föra med sig stort lidande.
Och evigt liv kan föra med sig evigt lidande.
Det är inte så illa.
Visst, jag blir lite tilltufsad varje gång,
men så fort jag åker tillbaka ska jag till pappa.
Åh, men Pinocchio, tänk om du inte får se din far igen?
Så klart jag får. Eller vad menar du?
Du har fått evigt liv,
men dina vänner och de du älskar har inte det.
Varje stund du delar med dem kan vara den allra sista.
Man vet aldrig hur lång tid man har tillsammans, förrän de är borta.
Va? Jag förstår inte.
Kan du berätta mer?
Snälla?
Nej!
Jag visste det! Du har återuppstått.
Hejsan, Veke.
De flesta har bara ett liv att ge faderlandet, men du…!
Det finns inga gränser!
-Jag? -Ja.
Du!
Följ mina order och lär dig lyda, så kommer du bli en perfekt soldat.
Men min pappa…
Du återvänder hem som hjälte. Vilken far om helst skulle bli stolt.
Vi är framme.
Oj! Vad är allt det här?
Militära elitprojektet för särskilt patriotisk ungdom.
-Vad är en elit? -Det är vi.
Vi ska lära oss bli elitsoldater!
Lära, som i skolan?
Att läsa, skriva och göra mul-pli-tika-tion?
Du är rolig.
LYD - KÄMPA
Lyssna noga!
Det har rapporterats om fientliga plan i området.
Men vi kommer att fortsätta med övningarna i morgon.
Någon här som är rädd för fienden?
-Ja! -Nej!
Bra.
Ni må vara pojkar, men ni är hårda som män.
I morgon ska ni träna för Italiens ära!
I morgon ska ni göra ert faderland stolt!
Pinocchio.
Ja?
Vad tror du min pappa menade med planen?
Jag vet inte.
Jag förstår inte riktigt varför vi ens är här.
Vi ska lära oss bli soldater. Och kriga.
Men min pappa sa att krig är dåligt.
För att han är en ynkrygg.
En ynkrygg? Min pappa?
Ja, han är rädd för kriget.
Min pappa säger att de som är rädda för att dö för sitt land är svaga ynkryggar.
-Är du rädd? -Inte det minsta.
Inte jag heller. Eller min pappa.
-Jag älskar krig. -Jag älskar det mer!
Jag älskar det dygnet runt, var som helst, när som helst!
-Jag med! -Det får vi väl se snart, eller hur?
Jag ska visa att jag inte är en ynkrygg. Då tycker han om mig.
Du vet, alla pappor älskar sina söner, men…
…ibland kan de känna förtvivlan, som alla andra.
De säger saker som de tror att de menar, i stundens hetta.
Men senare förstår de att de inte menade så alls.
De kan till och med kalla en fula saker som "börda" eller "ynkrygg".
Men innerst inne…
…älskar de en.
Är du rädd?
För att dö?
Jag? Nä. Jag har dött ett par gånger.
Det var hyggligt.
Det finns kaniner och kortspel och en massa sand.
Blå sand.
Du är så konstig.
Inte konstigare än du, kompis!
Jag är glad att du är här.
Jag också.
Som för alla stora imperier,
ska Italiens öde befästas i ungdomens styrka.
I dag ska ni få ert första smakprov av krig.
Ni ska bilda två lag.
I slagfältets centrum har vi tornet.
Laget som först placerar sin flagga högst upp i tornet vinner.
Kom ihåg,
oavsett vem som är i det andra laget, så är det en fiende.
Må bäste man vinna
och skänka ära till sitt lag och hedra oss alla.
Bössorna är laddade med färg.
Och granaterna med konfetti.
Markera era offer, pojkar.
För Italien!
Hallå!
Akta!
Vänta!
Kom nu, grabbar! Till attack!
-Kom! -Anfall!
Se upp!
Fortare! Följ efter mig!
Ta emot.
Båda är här. Varför?
Vi vann båda två, far!
Jaså, säger du det?
Och hur kom du fram till den slutsatsen, får jag fråga?
Det blev oavgjort!
Vi klättrade lika fort.
Då så.
Veke…
Skjut dockan.
Men far…
Det är en riktig pistol.
Fyll ditt syfte, pojk!
Skjut dockan!
Inta era positioner på parapeten!
Försvara centrum.
För Italien!
De anfaller!
Jag sa åt dig att skjuta dockan!
Nej! Du får inte göra så här.
Hela mitt liv har jag försökt göra dig nöjd.
Men jag kan inte! Du hade rätt.
Jag är tunn, svag och bräcklig, precis som veken på ett ljus.
Alltid rädd.
Men även när jag känner mig rädd kan jag säga nej till dig.
Det klarar jag.
Jag är inte rädd för att säga nej. Är du?
Din motbjudande ynkrygg!
Ja, du är svag!
Du är inte min son!
Veke!
Docka!
Upp på fötterna.
Dags för en sista lektion.
Nu ska du få lära dig vad det innebär att tjäna fäderneslandet.
Pinocchio!
Hallå, min lilla rebell.
Jag har hittat dig till slut.
Jag har förlorat allt.
Och det kommer du också.
Veke!
Bonjour, mon étoile.
Nej! Var är Veke?
Spazzatura! Snälla, hjälp mig.
Jag är det enda han har i världen, stackarn.
Jag har förlåtit honom.
Men du! Du har fördärvat allting!
Ge mig facklan, Spazzatura!
Spazzatura!
Ge mig den, eländiga apa!
Släpp mig!
Betyder vårt kontrakt ingenting?
Jag ska uppfylla min del, och du ska brinna.
Lysa upp!
Som stjärnan du är!
Det är varmt! Varmare än choklad!
Hjälp!
Snälla, hjälp!
Hjälp!
Hur kunde du göra så mot mig?
För en dockas skull!
Ditt värdelösa missfoster!
Du ska aldrig mer förråda mig!
Spazzatura!
Spazzatura.
Får jag nånsin se pappa igen?
Titta! En ö!
Simma!
Och när du ser på mig, min vän
Så kan jag andas ut
Pappa? Pappa!
Och när du tar min hand, med ens
Har hoppet inget slut
Till slut…
Pappa!
Du lever!
Pinocchio!
Min Pinocchio.
Kärlek gör ont.
Det ordnar sig, pappa.
När du mår bättre, åker vi hem direkt, eller hur?
Nej, Pinocchio.
Det går inte att fly från den här fruktansvärda besten.
Han simmar upp mot solens värme vart tionde år eller så.
Den kommer snart sjunka ner
i havets mörkaste och kallaste djup.
Och den kommer ta oss med sig.
Du store tid! Det är vår chans!
Följ med mig!
Följ efter? Vart då?
Upp genom fyren, mot friheten!
Blåshålen! Vi kan klättra ut genom dem!
Vi kommer aldrig nå dit. Det är för långt!
Pinocchio kan hjälpa till!
Pinocchio, lyssna.
Vad säger han, Pinocchio?
Pappa, jag hatar dig!
Va? Vad är det du…
Jag hatar dig också, Spazzatura! Och dig, Sebastian B. Syrsa!
Ja, så klart! För en gångs skull, ljug, mitt barn!
Just det! Ljug!
Jag heter Panuccio!
Mer, Pinocchio!
Jag älskar lukten av lök!
Jag älskar krig!
Jag vill vara instängd här i resten av för alltid!
Såja!
Klättra nu, allesammans!
Skynda! Kom nu!
Vad gör du…
Du käre värld. Såja.
Vänta.
Såja.
Titta inte ner, Pinocchio!
Se på mig!
Se på din pappa!
Han nyser snart. Skynda!
Nej!
Här, pojken min!
Håll i, min pojke!
Hjälp!
Oj.
Åh nej! Pinocchio!
Pappa!
Den kommer hitåt! Fort!
Kom, Spazzatura! Du klarar det!
Fortare, Spazzatura!
Håll i dig!
Nej, inte nu!
Skicka tillbaka mig nu! Snälla!
Jag måste rädda min pappa.
Du kan reglerna, Pinocchio.
Varje sandkorn måste falla innan du kan återvända.
Vi har bråttom! Han kommer dö!
Regler är regler och om vi bryter dem…
…möts du av ödesdigra konsekvenser.
Om du skulle åka tillbaka redan nu skulle du bli dödlig.
Du kanske räddar Geppetto, men du kommer dö, Pinocchio.
Och det blir ditt sista liv.
Jag bryr mig inte! Skicka dit mig!
Gör det!
Inte jag, pojke av trä.
Bryt reglerna. Slå sönder den.
Om du är säker.
Gå till din far, mitt barn.
Och ta vara på det.
Vi klarade det!
Helt otroligt!
Pinocchio.
Mitt barn. Min son!
Vakna, Pinocchio.
Som du gjort förut.
Vakna.
Allt är bra. Du…
Du är här.
Älskade barn.
Ser du mig inte?
Du lever.
Du är fri. Jag…
Jag behöver dig.
Mitt barn.
Mäster Geppetto.
Min enda önskan var att skänka dig glädje.
Det gjorde du.
Du gav mig glädje.
Olidlig, olidlig glädje.
Snälla, ge mig honom tillbaka.
För att rädda dig blev han en riktig pojke.
Och riktiga pojkar kommer inte tillbaka.
Jag vet det.
Jag vet, men…
Det är orättvist!
I den här världen får man ju vad man förtjänar.
Och den pojken… Han offrade allt!
Du sa att om jag utförde min uppgift, så att Pinocchio gjorde gott,
och ledde honom på rätt väg, skulle du skänka mig en önskning.
Det stämmer.
Har du lyckats med uppgiften?
Alltså… Visst.
Det kanske inte gick jättebra, jag rörde till det lite, eller mycket…
Jag gjorde mitt bästa, och det är det bästa nån kan göra.
Pinocchio lärde mig det.
Eller jag lärde honom det och sen lärde han mig på nytt.
Vet du varför? För att…
För att han var god.
Nåväl, ädla syrsa.
Välj med omsorg.
För sjutton gubbar!
Jag önskar att han får leva igen!
Jag förstår.
Lilla pojke gjord av pinjeträ.
Må du väckas av solen…
…och vandra över jorden.
Var hans son.
Fyll hans dagar med ljus.
Så att han aldrig är ensam.
Pinocchio.
Mitt barn.
Jag försökte göra dig till någon du inte är.
Så var inte Carlo eller någon annan heller.
Var bara den du är.
Jag…
Jag älskar dig.
Precis som du är.
Då ska jag vara Pinocchio.
Och du får vara min pappa.
Duger det?
Det duger.
Livet är en fantastisk gåva.
Och på så sätt fortskred våra liv.
Schack matt!
Skogsväsendet visade sig aldrig mer.
Geppetto åldrades.
Inte Pinocchio.
Och med tiden var Geppetto borta.
En vintermorgon hittade Pinocchio mig vid fönstret.
Jag rörde mig inte längre.
Så han la mig i en tändsticksask.
Och han bär fortfarande med sig mig.
I sitt hjärta.
SCENENS STJÄRNA - SPAZZATURA
Han vandrade vidare i världen, och jag tror att världen välkomnade honom.
Jag har inte hört nåt om honom på länge.
Kommer han att dö en dag?
Jag tror det.
Det kanske gör honom till en riktig pojke.
Det som händer, det händer.
Och sen är vi borta.
Ska du pladdra på eller tänker du spela?
Ursäkta mig! Jag höll på att berätta om mitt liv!
Det var ett bra liv!
Det dög väl.
Sätt i gång.
Vet du vad min pappa sa?
Gör vad du kan varje dag
Och dosen går ner alla gånger
Vet du vad min pappa sa? Svälj tårar och glöm din ånger
Drunkna inte i hoppet
Om framtidens sånger
Man ska tänka lätt
Man ska tänka rätt
Stjärnor faller ner, ner, ner Nätterna blir fler
Så tänk på att le Det är rätt idé
Skuggor drar en ner, ner, ner
De dämpar allt sken Man får streta mer
För livet är lustigt så Det snurrar på och på
Man får ta en tur, än hit och än dit Och sen upp och ner, ner, ner
Man kan göra rätt
Det är värt all svett
Och om det blir för svårt ett tag
Öppna din famn för en bättre
Morgondag
Tonerna vandrar över stan
Enkla ting som ger välbehag
En stråle ljus, en sparvflocks sånger
Följ efter dem, känn ingen ånger
Öppna din famn för en bättre morgondag
Morgondag
Man ska tänka lätt
Man ska tänka rätt
Låt hjärtat sjunga ut, ut, ut
En sommarnatt
Så tänk på att le
Det är rätt idé
När strängarnas sus, sus, sus
Blir ett enda brus Dansa i rus
Man kan göra rätt
Det är värt allt svett
Och om det blir för svårt ett tag
Öppna din famn för en bättre morgondag
Vattenfärger en vår
Himlen är purpurblå
En pensel målar bäcken
Stråkar och mandolin
Suckar så man får liv
Enkla ting som ger perspektiv
Man vill tänka lätt
Man vill tänka rätt
Låt hjärtat sjunga ut, ut, ut
En sommarnatt
Så tänk på att le Det är rätt idé
Följ med i din fantasi
Skratta i en vind Draken är din!
För livet är lustigt så Det snurrar på och på
Man får ta en tur, än hit och än dit Och sen upp och ner, ner, ner
Man kan göra rätt
Ditt hjärta är lätt
Och sjung så världen vet att jag Öppnar min famn för en bättre
Öppna din famn
Öppna din famn för en bättre
Morgondag!
TILL FAR OCH MOR