Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Da mester Geppetto lavede Pinocchio, havde han allerede mistet en søn.
Det skete en del år før min tid.
Men jeg hørte historien,
og den blev min historie.
Geppetto mistede Carlo under Den Store Krig.
De havde kun haft ti år sammen.
Men det var, som om Carlo havde taget den gamle mands liv med.
-Far! -Ja?
-Ved du, hvad jeg så? -Hvad?
-Gæt! -Jeg aner det ikke.
-Jeg så flyvemaskiner! -Gjorde du?
Godt.
-Hvad laver du denne gang, far? -Gæt!
En soldat? En tryllekunstner? En heks?
Nej, du må vente og se, Carlo! Alt godt kommer til den, der venter.
De manglede intet.
I Faderens, Sønnens og Helligåndens navn.
De havde nok i hinandens selskab.
"Og den gamle heks advarede det lille pindsvin:
'Lad være med at lyve,
ellers vil din næse vokse og vokse helt herop!'"
Ville hans næse vokse?
Løgne, min kære dreng, bliver opdaget med det samme,
fordi de er ligesom lange næser.
Synlige for alle andre end for løgneren.
Og jo mere man lyver, jo mere vokser den!
Syng mors sang for mig, så jeg kan sove. Vil du ikke nok, far?
Lad gå da.
Min søn, min søn
Min sol, hvor er du skøn
Mit ét
Højere, far!
Mit alt
Min himmel, jordens salt
Jeg smelter, når du siger mit navn
Og kalder dig min ven…
Prøv engang.
Hver gang jeg har dig i min favn
Tak, de damer.
Bliver verden hel igen
Igen
Til dig.
Til mig?
Du er min skønneste, skønneste ven Bedre end sommerens blomstrende eng
Du er glæde Hver eneste dag
Med din latter og din glade leg
Du betyder alt for mig
Jeg elsker dig
Træk, Carlo! Træk!
Min søn…
-Glimrende arbejde, Geppetto. Tak.
Jeg synes, du er så skøn
Pas på, Carlo!
Når et liv er forbi, må man skabe et nyt.
Hvad med den her?
Nej, Carlo. Den skal være perfekt. Hel! Kan du se det?
Den mangler nogle af sine frøskaller.
Min søn
Min sol
Hvor er du skøn
Godnat, far.
Godnat, min dreng.
Jeg elsker mine nye sko, far!
Det er jeg søreme glad for, Carlo.
-Først skal vi hen i kirken, ikke? -Jo.
Hej med dig, lille hund!
-Godmorgen! -Godmorgen!
Mester Geppetto, bliver I færdige med krucifikset i dag?
Vi vil gøre vores bedste.
-D'damer. -Så perfektionistisk.
En italiensk mønsterborger.
Og sådan en god far.
Carlo, flotte sko. Grib!
Tak!
-Godmorgen. -Hej!
Carlo.
Geppetto.
-Ja… -Det ser flot ud, far.
Er det snart tid til at tage hjem?
Næsten. Hejs lidt mere rød farve herop, Carlo.
Jeg glemte at vise dig, hvad jeg fandt!
Hvad, min dreng?
Vent og se.
Ta-da!
Den perfekte fyrrekogle.
Med alle sine frøskaller!
Jeg tænkte, jeg selv kunne plante den og se træet vokse.
Så kan jeg snitte legetøj.
Ligesom dig.
Det er den bedste idé, en dreng nogensinde er kommet på.
Ja, ikke?
Hvad er det for en lyd, far? Er det et fly?
Saml værktøjet sammen.
Skynd dig.
Vi tager hjem til den varme kamin og varm suppe.
-Kan vi få varm chokolade? -Selvfølgelig.
I dag er en dag til varm chokolade, ikke?
Jo. Det er fint.
Far, hvad sker der?
Ikke noget. Det er sikkert ingenting, men…
Vent, min fyrrekogle!
Senere sagde man, at Geppettos lille by ikke engang var et mål.
At flyene fløj tilbage til basen,
og at de bare lod bomberne falde for at gøre flyene lettere.
Carlo!
Nej…
Carlo…
Geppetto veg aldrig fra hans side.
Og det var dét.
Han arbejdede meget lidt.
Han spiste endnu mindre.
Og kirkens krucifiks blev ikke gjort færdigt.
Årene gik.
Livet gik videre…
…men ikke for Geppetto.
Og det er her, jeg kommer ind i billedet.
Jeg var forfatter, og i årevis havde jeg ledt efter det ideelle sted
til at nedfælde min berømte, fascinerende livshistorie.
Og langt om længe
fandt jeg det.
Mit fristed.
Mit hjem.
Her kunne jeg skrive mine erindringer, og sikken historie det ville blive.
Jeg havde boet i en advokats kamin på Sardinien,
sejlet på Adriaterhavet i en fiskerbåd,
søgt ly en vinter i Perugia hos en anerkendt billedhugger.
"Friktioner fra min ungdom."
Af Sebastian J. Fårekylling.
Jeg drømte om dig, Carlo.
Jeg drømte, at du var her hos mig igen.
Min søn.
Åh nej dog.
Hvis bare jeg kunne få dig tilbage.
Jeg er så ked af det.
Jeg så den gamle mand græde, og jeg blev rørt.
Og jeg var ikke den eneste, der iagttog ham.
På mine mange ture rundt i verden opdagede jeg,
at der bor gamle åndevæsner i bjergene og i skovene,
som sjældent involverer sig i menneskenes verden.
Men det hænder, at de gør det.
Jeg vil have dig tilbage, Carlo.
Lige her!
Hos mig!
Hvorfor vil du ikke lytte til mine bønner?
Hvorfor?
Hvor kom vi til?
Nåh ja. Perug…
Hvad i følehornet sker der?
Jeg vil have ham tilbage!
Jeg laver Carlo igen!
Hvad … Hov!
Ud af dette forbandede fyrretræ!
Hvad i alverden?
Nej!
Det er et rædselshus!
Jeg laver dig færdig i morgen.
Ja, i morgen.
Væk!
Kom væk derfra. Forsvind!
Skrub så af.
Nej. Det her er mit hjem! Adgang forbudt. Væk.
Kom væk herfra. Forsvind!
Ja, sådan.
Lille dreng af træ.
Må du stå op med solen
og gå på jorden.
Kan jeg hjælpe dig?
Det er mit hjem, vi snakker om.
Må jeg spørge … hvem i alverden du er?
I verden?
En skytsånd.
Jeg passer på de små ting. De glemte ting. De fortabte.
Jeg er Sebastian J. Fårekylling, husejer.
Og jeg har ret til at blive hørt angående dine planer og rænkespil for min ejendom.
Eftersom du allerede bor i trædrengens hjerte,
kan du måske hjælpe mig.
Hjælpe dig med hvad?
Med at passe på ham.
Vejlede ham, så han bliver god.
Jeg er ingen guvernante.
Jeg er forfatter, fortæller. Lige nu skriver jeg mine erindringer.
I denne verden får man, hvad man giver.
Hvis du påtager dig ansvaret, giver jeg dig ét ønske.
Og må det være hvad som helst? Ligegyldigt hvad?
At min bog bliver udgivet? Berømmelse? Rigdom?
Hvad som helst.
Måske kan jeg hjælpe.
Jeg vil gøre mit bedste. Bedre kan det ikke gøres.
Begavet formulering.
Lille dreng lavet af fyrretræ.
Vi giver dig navnet … Pinocchio.
Må du stå op med solen
og gå på jorden…
…og bringe den stakkels, sønderknuste mand glæde og selskab.
Vær hans søn.
Fyld hans dage med lys,
så han aldrig mere er alene.
Hvem er det?
Jeg advarer dig!
Jeg har et våben!
Godmorgen, far!
Hvad er det her? Hvad er det for trolddom?
Du ville have, jeg skulle leve. Du bad jo om det.
Hvem er du?
Mit navn er Pinocchio! Jeg er din søn!
Du er ikke min søn!
Hold dig væk!
Drengen taler sandt, mester Geppetto!
Den er fuld af kakerlakker!
Hvad er det?
Hvor mit blik end vender sig
Nej! Hold dig væk fra mig!
Alt er smukt og nyt … for mig
Du skal gå væk! Hold dig væk!
Judde-ludde-liii
-Hvad hedder den? Sig det! -Det er et kukur! Ikke røre!
-Sig mig, hvad det gør, sig det! -Det kukker, når klokken er seks.
Judde-ludde-lu Judde-ludde-ludde-ludde-liii
Nej!
Judde-ludde-lu Judde-ludde-liii
-Hvad hedder den? Sig det! -Det hedder en hammer.
-Hvad skal man med den, hvad gør man? -Man banker, hamrer og smadrer.
Herligt! Så herligt!
Judde-ludde-lu Judde-ludde-ludde-liii
Alt er smukt og nyt for mig
For mig
En verden fuld af sjove ord
Som klang og sang, små fine ord
En gnist, et skin
En dans i mit sind som en sommervind Der suser lige ind
Lalala-hi-duu Lalala-hi-duuuu
-Hvad hedder den? Sig det! -En natpotte.
Hvad skal man med den, hvad gør man?
Jeg…
Herligt! Så herligt!
Judde-ludde-lu Judde-ludde-ludde-liii
Alt er smukt og nyt Alt er smukt og nyt for mig
Judde-ludde-ludde-ludde-liii
-Lad være… -Judde-ludde-lu judde-ludde-ludde-liii
Herligt! Så herligt!
Nu må du holde op! -Alt er smukt og nyt for mig!
Hvor var det sjovt, far!
Du er ikke min søn!
Hvad er der i vejen med dig?
Far?
Undskyld.
Jeg…
Bliv bare her. Kom ikke ud.
Jeg skal i kirke nu.
-I kirke? Jeg vil med i kirke. Bliv der.
-Kirke! -Har du forstået?
Kirke!
Nej, han sagde, du skulle blive.
-Jeg skal i kirke! -Nej! Stop nu! Du skal adlyde din far.
Adlyde?
Gøre, som der bliver sagt!
Men jeg vil ikke adlyde!
Nuvel.
Du må gøre dit bedste. Bedre kan det ikke gøres.
Min kære fader…
Jeg skal i kirke!
Hej!
TRO - ADLYD - KÆMP
Okay, farvel!
Ups!
Se, far! Derovre!
Hvad er det?
Far!
Den kan tale!
Far! Herovre!
-Pinocchio. Det er mig!
Jeg kom i kirke.
-Det er en dæmon! -Heksekunst!
-Malocchio! -Pinocchio.
Nej! Hold nu op! Det er en marionet!
-Til at underholde med! -Hvor er snorene så?
Det er sandt. Hvem styrer dig, trædreng?
Det gør jeg selvfølgelig.
Hvem styrer dig?
Sådan taler ingen til borgmesteren.
Han er en marionet. Bare en marionet!
Vel er jeg ej.
Jeg er af blod og knogler og kødklumper. Jeg er en rigtig dreng!
Et monster!
Sikken vederstyggelighed.
-Det er djævelens værk! -Nu er det nok!
Dette er Guds hus.
Fordrukne fjols!
Har du snittet den tingest, mens Kristus har hængt ufærdig i alle de år?
Få den ugudelige tingest ud. Få den ud! Nu!
Ja, fader.
-Skam dig, Geppetto! -Brænd den!
-Beklager. -Hak den i stykker!
-Undskyld. Alt går i orden. -Ud!
-Pokker tage dig, Geppetto! Gud vil straffe ham!
Forsvind!
-Hold op med at sidde så uroligt. -Hej!
Sådan opførte Carlo sig aldrig.
Far, hvorfor voksede min næse i dag?
Du løj, Pinocchio,
og en løgn er lige så let at få øje på som din næse, og…
Og jo mere man lyver, jo mere vokser den.
-Er det sådan, det er? -Det…
Ja, sådan er det.
-Værsgo. -Chokolade.
Tak, Geppetto. Tak for din gæstfrihed.
Tælleprås, sæt dig ved kaminen.
Vi er kommet for at tale om postyret i kirken i dag.
Menigheden blev skræmt af din skabning.
Som borgmester må jeg sikre mig,
at din marionet ikke udgør en trussel mod vores by.
Nej, slet ikke.
Er det … varm chokolade?
Du er en marionet. Du har aldrig spist.
Det må være derfor, jeg er så sulten!
Jeg er sulten, far. Jeg er ved at dø af sult!
Vel er du ej!
Sæt dig ved kaminen, og lad mig tale med vores gæster.
Det vil jeg ikke! Jeg vil have varm chokolade!
-Jeg beder dig, far. Be-be! -Rolig.
Værsgo.
Nøj, manner!
-Tusind, tusind tak! -Ja ja, Pinocchio.
Varm dine fødder ved kaminen. Adlyd din far.
Ja, jeg skal nok adlyde, hvis jeg får chokolade.
Nøj, manner!
Han er faktisk en sød dreng.
Borgmesteren vogter over byens moralske velfærd, forstår du det?
-Hans autoritet kan ikke anfægtes… -Korrekt! Og ingen skal håne mig!
Jeg gør præcis, som du ønsker. Det lover jeg.
Hvad med trædrengen?
Vil du lade ham rende frit rundt i byen?
Nej. Jeg vil … låse ham inde! Her i huset.
Jeg vil ikke låses inde.
Så smadrer jeg bare vinduerne.
Denne unormale dreng trænger til disciplin.
Men han virker stærk, robust.
Lavet af godt italiensk fyrretræ.
Rigtig godt fyrretræ, ja.
Han er ikke perfekt, men han mener det godt.
Hør. Sæt dig lidt tættere på ilden, så du får varmen.
Søn. Kom her.
-Se på min søn Tælleprås. -Ja.
En eksemplarisk ung fascist. Stolt, modig.
Viril som sin far. Og hans tænder, perfekte tænder.
Og ikke skyggen af gulsot.
Far!
Mine fødder føles varme. Som chokolade. Se!
Hvad?
Brand! Mit hus brænder!
Ja! Se mig lige!
Se!
Der er fut i mig! Ja!
Se, hvad du har gjort. Du har ødelagt det fine lys på mine fødder.
Sådan går det med udisciplinerede sind. Du skal sende barnet i skole.
-I skole? Pinocchio? -Ja.
I morgen.
Skole.
Sikken dag.
Det er sengetid.
Ved du hvad, far?
Jeg kan lide mine gamle ben. Også når der er fut i dem.
Pinocchio, hvis du lægger dig til at sove, laver jeg nye ben til dig i morgen.
Magen til de gamle?
-Bedre end de gamle. -Bedre?
Må jeg få fårekyllingeben, far?
Kan du lave fire til mig?
Nej, kun to.
To er nok.
Godnat, far.
Godnat, min…
Godnat … Pinocchio.
Sebastian?
Ja, Pinocchio?
Hvem er Carlo?
Carlo var en dreng.
Geppetto mistede ham for mange år siden.
Hvor gjorde han af ham? Hvordan kan man miste en hel person?
Jeg mener, han…
Han døde, Pinocchio.
Han lever ikke mere.
Er det dårligt?
Ja. Det er en tung byrde for en far at miste sit barn så tidligt.
Hvad er en byrde?
Det er noget smertefuldt, man må bære på.
Selvom det gør meget ondt.
Jeg skrev meget den nat.
Jeg havde meget at sige.
Ikke om mit eget liv til en forandring,
men om uperfekte fædre og uperfekte sønner.
Og om tab og kærlighed.
Og i det mindste for én aften var vi alle lykkeligt uvidende.
Du havde ret, far! Disse ben er meget bedre end de gamle!
Se på mig!
Jeg kan gå baglæns.
Og hoppe forlæns.
Det kunne jeg ikke før.
GREV VOLPE - FANTASTISKE MARIONETTER
Far! Har du set der? Han ligner mig på en prik.
Hvad er det?
Pinocchio! Kom så. Skynd dig.
Nøj, manner! Jeg elsker mine nye ben, far.
Kan vi tage i tivoliet?
Måske, Pinocchio. Måske.
-Lige nu skal vi arbejde. -Arbejde? Jeg elsker arbejde!
Far, hvad er arbejde?
Pinocchio, vær nu sød. Ikke flere spørgsmål.
VIL IKKE FORSTYRRES
Jeg er på vej!
Hvad er der?
Hvad laver du her?
Du skulle sætte plakater op og trække folk til.
Tivoliet går rabundus! Og dig!
Kan du ikke se, hvor slemt det står til?
En hvad?
En levende marionet?
Er du helt sikker?
Det kan føre os til tops igen!
Vi kan blive konger igen!
Konger var vi, før
Sker det igen nu?
Vores pung var så fuld Vi kunne bade i guld
Før
Hvorfor ikke nu?
Mit show var forførende, en magnet
Og folk kom strømmende til
Men nu vil småfolk
Kvinder og mandfolk
Kun have Garbo, Gardel og Valentino La voce di Caruso
Jazz i en radio
Konger var I, før
Mon Dieu, mit livs clou
I havde et liv fuld af pragt Og nød ære og magt
Før
Det sker igen nu
-Jeg tror på jer -Konger var I, før
Stol trygt på mig
Sænk den lidt.
Mere. Sådan.
Bare lidt mere. Stop.
Sådan.
Det var godt, mit barn. Rigtig godt.
-Far, der er noget, jeg ikke forstår. -Hvad er det, Pinocchio?
Alle kan lide ham.
-Hvem? -Ham der.
Alle sang til ham.
Han er også lavet af træ. Hvorfor kan de lide ham og ikke mig?
Kom her, Pinocchio.
Folk er nogle gange bange for ting, de ikke kender,
men de vil lære dig at kende og vil også kunne lide dig, og derfor…
Er du klar til skole?
Så har jeg noget, jeg gerne vil give dig.
Ta-da!
Jeg elsker den, far!
Jeg elsker den!
Hvad er det?
Det er en skolebog.
En ganske særlig skolebog.
Den tilhørte en ganske særlig dreng.
Carlo?
Drengen, du mistede?
Var han en rigtig god dreng?
Ja, det var han.
Og elskede du ham højt?
Ja, jeg gjorde.
Jeg … Det gør jeg.
Så vil jeg være ligesom Carlo! Jeg vil adlyde og gå i skole
og blive den allerbedste til … hvad de end laver der.
Jeg vil gøre dig stolt!
Af sted i skole, af sted i skole
Jeg skal i skole, jeg skal i skole Jeg er på vej
Han er virkelig.
Denne drøm, dette vidunder, han er virkelig.
Din smukke, geniale bavian.
Jeg vil have ham!
Af sted i skole, af sted i skole Jeg skal i skole, jeg skal i skole
Skole! Nøj, manner!
-Hvad lærer man, hr. Fårekylling? -Man lærer at læse og skrive.
Man lærer multiplikationstabellerne!
Hvad er "muplikationstabellerne"?
Lad os sige, du har fire vogne med 27 æbler i hver.
Tabellen kan sige, hvad den vil. Jeg har ingen æbler, og jeg vil ikke lyve!
Det er bare matematik! Man ganger fire med syv.
-Fire med syv … Og det bliver… -Jeg bliver forvirret.
Jeg tror ikke, jeg kan lide skolen mere, Sebastian.
Vi fandt ham! Se, Spazzatura! Vores mirakel.
-Vores sensation. -Pas lige på!
Vores stjerne.
-Hvem? Mig? -Ja, mon étoile.
Jeg er grev Volpe! Du er blevet udvalgt!
Bliv en del af det sjove, fantasifulde, sorgløse tivoliliv
som stjernen i mit marionetshow!
Lyt ikke til ham, Pinocchio! Du lovede din far at gå i skole.
Nåh ja. Jeg lovede min far at gå i skole.
Se! Han gav mig Carlos bog.
Carlos bog? Ja! Et klassisk, kanonisk værk.
Jeg kan se, du er en født intellektuel!
Men boglig læring kan ikke sammenlignes med at opleve verden
med egne øjne oppe fra den prægtige scene.
Du skal selv opleve alle verdens lande, når de ligger for dine fødder.
Mine splinternye fødder!
Nej, vent! Du skal gå i skole!
Kan vi gøre det i morgen?
Desværre ikke.
Det er kun i dag, at vores kakofoniske tivoli besøger din by,
men hvis du skal i skole, så skal du i skole.
Kom, Spazzatura. Vi må finde en anden,
der kan gøre kål på al vores is, popcorn og varme chokolade.
-Varm chokolade? -Åh nej.
Selvfølgelig! Al den, du kan drikke, og alle de spil, du vil spille.
Nøj, manner!
Måske er det i orden, hvis jeg kommer lidt for sent i skole?
Ja, det er helt fint. Ingen vil bemærke det.
Lyt ikke til ham, Pinocchio!
Der er lige en sidste detalje, vi skal have på plads.
Skriv under her, her og her.
En pen?
Nej, Pinocchio! Lad være!
Sådan her?
Perfekt! Jeg vil gøre dig til en lysende stjerne.
Følg med mig, min dreng!
Åh, hvilken smerte. Livet gør frygtelig ondt.
Mester Geppetto.
Er du rar at komme ned?
Langt om længe! Vores frelser er restaureret.
Det beklager jeg virkelig.
Din dreng kom ikke i skole i dag.
Men han gik i morges. Jeg sendte ham derhen.
Marionetten er tydeligvis en afviger. En fritænker, vil jeg mene.
-Ja. -Du må hellere lede efter ham.
Jeg regner med at se trædrengen i skole i morgen.
I morgen? Ja, naturligvis.
-Tivoliet er godt nok pragtfuldt. -Hvad med lidt flere popcorn?
Jeg kan ikke få en bid mere ned, hr. Diavolo.
-Jeg må vist hellere komme i skole. -Bliv lidt endnu, Pinocchio.
Jeg er ked af, jeg lod dig vente, min lille marionet.
Det kan jeg ikke lide at blive kaldt.
Min dreng. Marionetter er le meilleur qui soit.
Toppen! Løft din arm.
Marionetter respekteres i alle samfundslag.
Jeg troede, det var bedst at være en normal dreng.
Nej. Folk elsker marionetter.
Ligesom Il Diavolo, Columbina, Punchinello.
Der er selvfølgelig én marionet, der er kongen over alle.
Nøj, manner, ham vil jeg gerne møde.
Pinocchio!
Vent! Det er mig!
Nemlig. Du er et vidunder. Et mirakel.
-De vil elske dig. -Hvem?
Les idiots. Verdens vidunderlige børn.
Løft benet. Alle vil elske dig og råbe dit navn.
Pinocchio!
Pinocchio, den levende marionet!
En og to og…
Kom kom, ja kom
Der er is med flødeskum
Jeg skriger på mere
På guf og lækkerier
Pinocchio!
Nej.
Carlos bog.
Hvad?
Derovre.
Den sang.
Hvorfra kender han den sang?
Jeg er fri som en fugl Se, jeg flyver
Det ene mareridt efter det andet.
Sprænger, prikker, gumler
Din søn, giv lov For han vil have lidt
Sjov!
-Ja! Pinocchio! -Tak!
Og alle lækkerierne sælges her i tivoliet.
Tak!
Pinocchio?
Hvad er det her?
-Hvad laver du Far!
Jeg er en stjerne, far! En stjerne!
De elsker og accepterer mig!
Hold op med det sludder. Du skulle jo i skole.
Og hvorfra kender du i øvrigt den sang?
Din fladpandede abekat!
Min stjerne! Hvor er min stjerne?
Tusind tak! Det er vældig pænt af jer.
Du ødelagde Carlos bog, og du gik ikke i skole. Hvorfor?
Du lovede mig, at du ville opføre dig som…
Carlo.
Ja.
Det ville jeg også, far, men…
Ja, Pinocchio. Hvad?
Ti banditter sprang ud af buskene og tog…
…ud af buskene, og de tog bogen.
Jaså. Og hvad skete der så?
De havde en økse, og de ville have chokolade.
Varm chokolade.
Pinocchio, du må ikke lyve for mig. Jeg er din far!
Men det, jeg siger, er sandt!
-Hvorfor vokser din næse så? -Det gør den heller ikke!
Løgne, løgne og atter løgne.
Jeg lyver ikke!
Se på dig selv!
Gå med jer! Det er ikke en forestilling!
Jo, det er!
Slip min carissimo, din fordrukne…
…kleptoman!
Rør ham ikke!
Jeg lavede ham!
Og jeg opdagede ham!
Han er ikke din marionet. Han er min!
Måske burde vi…
Han er ingen af delene. Han er skuespiller. Min skuespiller.
Giv mig ham!
Aldrig!
Åh nej dog.
Hvor var det sjovt, far!
Nej!
Nej…
-Pinocchio. -Pludselig stod han der!
Det sker, når børn render frit rundt!
Pinocchio var død.
Det var tydeligt for enhver skarpsindig iagttager.
Men jeg vidste ikke, at døden ikke var afslutningen.
Eder går nu fri for kval
Gennem dødens skyggedal
-Hørte I det? -Hvem er det?
-Jeg troede, han var død. -Han er død. Jeg så selv papirerne.
-Slut med krop, og slut med ben -Hallo?
Hvil i fred under gravens sten
Godt. Hvor kom vi til?
-Hvem deler kortene ud? -Mig, ikke?
Drenge, gør jeres indsats.
-Hvad er højeste indsats? -Tyve, dit fjols.
Du har noget, ikke?
-Han har nok en hånd med seks. -Meget morsomt.
Spiller I?
Flush!
Jeg vil spille! Be-be, må jeg ikke nok spille?
Forstår du ikke, at du er død, din torsk?
Der er kedeligt derinde. Jeg hader at være død.
-Åh nej, nu gjorde du det. -Hvad er det?
Registrering. Gå ind til chefen, knægt.
Gennem døren.
Der ser du hende.
Giv mig et forbandet es, tak!
Hallo?
Hvem er du?
Jeg fornemmer, du har været her før.
Jeg hedder Pinocchio. Jeg er en dreng. Og jeg er vist … død.
Nåh ja. Jeg er med.
Drengen af træ med den lånte sjæl.
Min søsters dårskab. Det sentimentale fjols.
Hun gav dig liv, Pinocchio,
selvom det aldrig skulle være givet til dig.
Lige så lidt som til en stol eller et bord.
Og derfor kan du ikke dø rigtigt.
Nøj, manner! Og det er godt, ikke?
Det betyder, at du ikke er og aldrig vil blive en rigtig dreng ligesom Carlo.
Det, der gør menneskelivet dyrebart og meningsfuldt,
er, hvor kort det er.
Misforstå mig nu ikke, for du vil dø.
Rigtig mange gange.
Dette er en af gangene.
Men det er ikke en ægte død.
Bare en slags ventetid.
For der findes regler.
Selvom min søster ikke overholder dem.
Vi må begge to vente, indtil sandet er løbet igennem.
Du bliver lidt længere her hos mig, for hver gang du kommer,
i al evighed.
Hvad sker der så, når sandet er løbet igennem?
Jeg sender dig ganske enkelt tilbage hver eneste gang.
Jaså.
I så fald vil jeg bede dig om én ting.
Vi ses næste gang.
Nej.
Åh, Pinocchio.
Der er ikke meget at stille op.
Jeg er bange for, at kroppen er stiv.
Det har han altid været. Han er jo lavet af træ.
Selvom han er død, kan jeg stadig bruge ham.
Hvor vover du? Vis lidt respekt.
Vis selv respekt for mig og mine budgetterede kvartalsindtægter!
Mine herrer!
Det er ikke tidspunktet til småligt fnidder.
Hvordan vil du skille dig af med liget…
Et lig? Hvor?
Pinocchio! Du er i live!
-Han er udødelig! -Længe leve kunsten!
Det er et mirakel.
Tag den med ro, mit barn.
Støt dig til mig. Vi tager hjem.
Vent et øjeblik.
Jeg har en bindende kontrakt.
Underskrevet af kunstneren og ledelsen.
Enten optræder han, eller du skylder mig ti millioner lira!
Det er jo latterligt. Det er bare en smilende sol.
Men det er hans underskrift, ikke sandt?
Jeg tegnede den.
Jeg kræver fuld erstatning ifølge loven
inklusive transport, transmutation, fremtidig repræsentation…
Vores land kommer først. Drengen kan ikke slås ihjel.
Han er den perfekte soldat.
Han skal indkaldes til ungdomslejren ifølge loven.
Du vil lære at kæmpe og affyre våben, og du bliver en rigtig italiensk dreng.
Vi må gå nu.
Vi er virkelig nødt til at gå. Vi tales ved senere, det er jeg sikker på.
Ikke med mig. Tal med mine advokater.
Sikken dag.
En sjov dag!
Hvad skal vi gøre?
Bare rolig, far. Jeg drager i krig. Det lyder ret sjovt.
Jeg kan lære at kæmpe og affyre våben og marchere sådan her…
Nej, Pinocchio.
Krig er ikke sjovt! Krig er ikke godt. Krig…
Krig tog Carlo fra mig.
-Så drager jeg ikke af sted. -Men det skal du nu. Det siger loven.
Også selvom det er slemt?
Ja, vi skal alle følge loven, hvad enten vi kan lide det eller ej.
Hvorfor?
Jeg har hverken tid eller tålmodighed til at forklare. Jeg…
Jeg skylder manden en formue.
Og de vil sende dig langt væk til en militærlejr for unge.
Se nu, hvad du har forvandlet mig til.
Jeg lavede dig, så du skulle være ligesom Carlo.
Hvorfor er du ikke mere som Carlo?
Fordi jeg ikke er Carlo. Jeg vil ikke være som Carlo.
-Carlo er… -Hold så op!
Du er en kæmpe byrde.
Hans næse voksede ikke.
Hvabehar?
Da han kaldte mig en byrde,
voksede hans næse ikke.
Han mener det virkelig.
Jeg vil ikke være en byrde.
Jeg vil ikke såre far og få ham til at råbe ad mig.
Åh, Pinocchio.
Nogle gange bliver fædre fortvivlede ligesom alle andre.
Og de siger ting,
som de kun tror, de mener i det øjeblik.
Men som tiden går, opdager de,
at de aldrig mente det.
Forstår du det?
Hov!
Hvor skal du hen?
Jeg har en plan.
Pinocchio, hvad…
-Hvad laver du? -Vent og se!
Jeg tager hen i tivoliet.
På den måde kan jeg hjælpe far og slippe for at drage i krig.
Jeg forklarer ham det hele i en besked.
Nej, Pinocchio, gør det ikke.
Nåh, det er…
Nej!
Nej, gør det ikke!
Sig til ham, at jeg vil sende ham penge.
Og sig, at jeg elsker ham.
Og at jeg ikke bliver en byrde mere.
Nej!
Hvad nu? Hvad vil du midt om…
Min elskede stjerne!
Hvad kan jeg hjælpe dig med?
Hvis jeg arbejder for dig, slår du så en streg over min fars gæld?
Ja, det kan du tro, min kære dreng.
Og vil du sende ham min del af overskuddet?
Altid gennemsigtige regnskaber.
Fifty-fifty, vi deler det hele.
Stå op, alle sammen!
Vi tager af sted!
Åh, hvilken smerte.
Pinocchio.
Søn.
Jeg vil bare sige…
Pinocchio!
Lille fårekylling.
Han tog af sted! Til tivoliet!
Pinocchio!
Væk…
Hvordan finder jeg ham igen?
Jaså! Så nu vil du finde ham?
Efter alt det, du sagde. Du kaldte ham en byrde. En byrde?
Hvorfor er du så blind?
Fuldstændig blind. Drengen elsker dig.
Han har meget at lære, men han elsker dig for den, du er.
Ville det dræbe dig at gøre det samme?
Du burde opføre dig som en far. En rigtig far!
Ikke et stædigt gammelt æsel, der har travlt med at jamre over sine tab…
"Mig, mig, mig, stakkels mig!"
Han kan ikke se den kærlighed, han har!
Jeg er muligvis et insekt, men jeg kan lære dig et par ting om…
Hov!
-Hvor skal du hen? -Ud for at finde min søn!
Undskyld … Med forlov, måske bør vi … Vent!
Ciao papa
-Mio papa -Vent!
Det er tid til at sige farvel
Ingen ved, hvor min vej fører hen
Ønsk mig lykke, ønsk mig held
Da jeg måske skal være længe væk
Tog jeg små perler med i min sæk
Fugle, der pipper på en gren
Tegnede frugter, fine sten
Duften af brød, og vin jeg har
Minder om dig, min kære far
Farvel, min papa
Ciao papa
Mio papa
Det er tid til at sige farvel
Nu er jeg klar til en rejse så lang
Jeg tør stole på mit held
Jeg skal jo nok være længe væk
Nå bjergets top, krydse flod og bæk
Se en kamel, der er misfornøjet
Og en pirat med klap for øjet
Alt kan jeg klare, fordi jeg har
Minder om dig, min kære far
Farvel, min papa
VI VINDER KRIGEN!
Og mens jeg vandrer på min lange vej
Holder jeg fast i mit minde om dig
Tårer i regn, hvor kom de fra?
Drengen af træ har intet svar
Jeg holder stand, fordi jeg har
Minder om dig, min kære far
Farvel, min papa
Til kamp for mit land På fremmedes jord
Vi kæmper alt, vi kan Italien skal være stor
Et flag per mand For vort fædreland
Vi beder for Il Duce Når bare han fører an
Vort lys, min horisont Går gerne helt i front
Som en ørn, der svæver Så ædel, stolt og fri
Vil jeg tappert marchere På den sikre sejrs sti
Vores styrke Den er stor
Vi unge vil sikre Italiens sejrskor
VORES FØRER
Tak, tusind tak!
Bare et sidste stop.
Glem nu ikke, at du skal sende min andel hjem til far.
Jeg kunne ikke drømme om at glemme det. Se selv. Fifty-fifty…
Minus udgifter, transport og promovering.
I morgen tager vi til en lille by ved havet.
Catania.
Og der vil vi optræde for Hans Excellence, Il Duce.
Il Dolce?
Nej, min lysende stjerne.
Vores frygtløse fører, Il Duce, Benito Mussolini!
Han hørte om forestillingen, og han kommer for at se os!
Han og jeg er meget nære venner.
Her er vi i Roma.
Det er ham deromme.
Du vil gøre mig og din far så stolte.
Stolte.
Undskyld mig.
Catania. Skal du dertil? Kan du sejle mig dertil?
Jeg beder dig. Det er lige ovre på den anden side.
Det derude er ikke havet.
Det er en kirkegård!
Du milde…
En pighaj dukkede op fra det iskolde dyb for at vinde hæder med blod og stål.
Et monster på størrelse med 20 skibe
fuld af hunger og vrede.
Må jeg være fri. Det er bare fortællinger for børn.
Kaptajn.
Min søn befinder sig på den anden side af bugten.
Han skal optræde i morgen.
Det er alt, hvad jeg ejer. Tag dem, de er dine.
Jeg vil bare se ham igen.
Trin og drej, trin og drej, se levende ud, og trin…
Må jeg hvile mig et øjeblik?
Nej. Du bliver mere og mere sløset med tempoet.
Hvile kommer ikke på tale.
Bare fem minutter.
Tre minutter.
Er du okay, Pinocchio? Vi er bekymrede.
Du ser så træt og udkørt ud. Du trænger til et langt hvil.
Et par bukser og et nyt øre ville heller ikke være af vejen.
Tag hjem og besøg din far en tid. Det her er ikke et sted for dig.
Det kan jeg ikke.
Jeg må arbejde og arbejde og sende penge.
Ja…
Sandheden er,
at grev Volpe udnytter dig.
Han har ikke sendt en rød reje til din far.
Hvad?
-Han beholder alle pengene selv. -Han er ligeglad med dig.
Du er ikke hans yndling.
-Spazzatura er hans yndling. -Det har han altid været. Han er et geni.
Nej! Grev Volpe ville ikke lyve for mig. Jeg er hans stjerne!
I er bare jaloux!
Tror du, vi finder ham, Sebastian?
Min Pinocchio?
Ja.
Forstår du…
Min kære fader sagde altid At man når længst med flid
Små slag skal tages lidt fra oven
-Min kære fader sagde altid… -Arrivederci!
Man skal aldrig dyrke sorgen
Spild af liv at tro…
Det er mig!
-Der kommer han! Det er ham!
-Det er Pinocchio! Lad mig tale med ham. -Tak. Mange tak.
Ikke lige nu, jeg beklager.
Din udelige,
usle,
forrykte abe!
Hvad har du fortalt ham?
Aftenen før den store forestilling. Jeg kan miste alt på grund af dig!
Ved du, hvem der kommer? Har du nogen anelse?
Jeg fandt dig i bunden af det bur i regnen.
Efterladt til den visse død. Ingen ville have dig.
Jeg reddede dig og tog dig til mig!
Jeg burde have ladet dig dø!
Hov! Stop så! Slå ham ikke mere!
Dette kommer ikke dig ved, Pinocchio. Du er en stjerne. Øv dine trin.
Jeg forlanger, at du stopper!
Du sagde selv, at jeg er showets stjerne,
og min medspiller skal ikke behandles sådan.
Og hvad er det, jeg hører om, at min far ingen penge får?
Jeg tror, jeg tager hjem lige nu og spørger ham. Hvad siger du så?
Så kan du selv optræde for Il Dolce.
Du misforstår vist vores forhold, min lille brandrisiko.
Jeg er dukkeføreren.
Du er marionetten.
Jeg er din herre. Du er min slave!
Og du vil gøre, hvad jeg befaler,
indtil din krop af træ rådner, og jeg bruger dig til pindebrænde!
Det kan godt være, du ingen snore har, men jeg styrer dig.
Du adlyder mig!
Forstået?
Spazzatura.
En søn ved, når hans far er i live.
Han finder os, bare vent og se.
-Du behøver ikke bekymre dig. -Det kan du sagtens sige.
I aften får vi aftensmad!
Hvor er vi heldige!
Ih, Deres Excellence!
Jeg skrev dette nummer til Dem.
Jeg kan lide marionetter.
Halløj, Spazzatura!
Vi bør gøre det sidste nummer til noget ganske særligt
for den mægtige Dolce i aften.
Jeg har nogle rigtig gode idéer.
Jeg er sikker på, det vil fungere…
In bocca al lupo, min marionet.
Glæd Duce, og jeg vil overøse dig med hæder.
Vi vil give ham en forestilling, han aldrig glemmer.
Til kamp for mit land På fremmedes jord
For baby-pølle-mandSom sidder der og glor
-En pølle per mand… -Pølle?
Ja. Pølle, Deres Excellence.
Vi beder for Il Duce Du lugter lidt af bæ
Du spiser bussemænd Vil du have flere, min ven?
Pølle!
HANS EKSKREMENCELLENCE PRUT-SOLINI
Som en sæk med pøller Så ædel, stolt og fin
Vil du fise, fjærte På enhver latrin
Du er en prut
Vil forgå
Spis pøller, din baby! Vi andre vil bestå!
Den marionet kan jeg ikke lide.
Skyd ham!
Og brænd stedet ned.
Hej! Det er mig!
Det er ham igen.
Jeg kan ikke dø!
-Det ved vi. -Jeg kan ikke dø.
Jeg kan ikke dø!
Gennem døren.
Er det ikke utroligt?
Jeg er sluppet fra krig, kugler og brand. Jeg blev kørt over!
Jeg kunne blive dræbt masser af gange!
Jeg er verdens heldigste dreng!
Som jeg ser det, er du blevet pålagt en frygtelig byrde.
En byrde?
Nej, jeg er ikke.
Det er en frygtelig ting at sige til en dreng.
Livet kan give stor lidelse.
Og det evige liv kan give evig lidelse.
Så slemt er det heller ikke. Ja, jeg får lidt skrammer hver gang,
men når jeg vender tilbage, tager jeg hjem til min far.
Men Pinocchio, hvad nu, hvis du aldrig ser din far igen?
Det gør jeg da.
Hvorfor skulle jeg ikke det?
Dit liv varer måske evigt,
men det gør dine venner og dine kæres liv ikke.
Hvert øjeblik, I er sammen, kan blive det allersidste.
Man ved aldrig, hvor længe man har med nogen, før de er borte.
Jeg forstår det ikke.
Kan du fortælle mig mere?
Vil du ikke nok? Nej!
Jeg vidste det! Du kom til live igen.
Hej, Tælleprås.
Vi andre har kun ét liv at give for fædrelandet, men du…
Du har ingen begrænsninger!
-Mig? -Ja!
Dig!
Følg mine ordrer, lær at adlyde, og du vil blive den perfekte soldat.
Men min far…
Du vil vende hjem som en helt. Enhver far ville være stolt.
Så er vi her.
Hvad er alt det her?
Det militære eliteprojekt for særligt patriotiske unge.
-Hvad er en elite? -Det er vi.
Vi skal lære at blive elitesoldater!
Lære? Som i skolen? For at læse og skrive og lave de der muplikationstingester?
Du er sjov.
Hør efter.
Fjendens fly er observeret i området.
Men vi vil fortsætte med træningen i morgen.
Er nogen her bange for fjenden?
Nej!
Godt.
I er måske drenge, men I er modige som mænd.
I morgen træner I for Italiens ære.
I morgen gør I jeres fædreland stolt.
Pinocchio.
Ja?
Hvad mente min far mon med flyene?
Det ved jeg ikke.
Jeg forstår stadig ikke helt, hvad vi laver her.
Vi træner til at blive soldater. For at gå i krig.
Men min far sagde, at krig er slemt.
Fordi han er en kujon.
En kujon?
Min far?
Han er jo bange for krig, ikke?
Min far siger, at hvis man ikke tør dø for sit land, er man svag. En kujon.
Er du bange? -Ikke det mindste.
Det er jeg heller ikke. Heller ikke min far.
-Jeg elsker krig. -Jeg elsker den mere!
Jeg elsker den døgnet rundt, hver eneste dag hele tiden!
Også mig!
Vi får se. Ikke sandt?
Han får se, jeg ikke er en kujon. Så vil han holde af mig.
Alle fædre elsker deres sønner, men…
Nogle gange bliver fædre fortvivlede.
Ligesom alle andre.
Og de siger ting, som de kun tror, de mener i det øjeblik.
Men som tiden går, opdager de, at de aldrig mente det.
De kalder måske endda én grimme ting såsom … en byrde eller en kujon,
men allerinderst inde
elsker de én.
Er du bange?
For at dø?
Mig? Næh.
Jeg døde et par gange.Det var okay.
Der er harer og kortspil og masser af sand.
Blåt sand.
Du er så mærkelig.
Ikke mere mærkelig end dig, kammerat.
Jeg er glad for, at du er her.
Det er jeg også.
Og ligesom med alle store imperier,
er det vores unges styrke, der vil forme Italiens skæbne.
I dag vil I for første gang få en smagsprøve på krig.
I vil danne to hold.
I midten af slagmarken står der et tårn.
Det første hold, der placerer sit flag i toppen af tårnet, vinder.
Og husk på,
at uanset hvem, der er på det andet hold, er de fjenden.
Må den bedste mand sejre og vinde hæder for sit hold og ære for os alle.
Riflerne er ladet med maling
og granaterne med konfetti.
Marker jeres fjende, drenge.
Hov!
Se jer for!
Vent!
Kom så, drenge! Af sted!
-Kom! -Angrib!
Pas på!
Skynd jer! Følg efter mig!
Grib!
I kommer begge to. Hvorfor?
Vi vandt begge to, far!
Jaså?
Og hvordan nåede I til den konklusion, om jeg må spørge?
Kampen var uafgjort.
Vi klatrede begge hurtigt op.
Udmærket.
Tælleprås…
…skyd marionetten.
Men far…
…det er jo en rigtig pistol.
Tag din hæder, søn! Skyd marionetten!
Indtag jeres positioner på brystværnet.
Forsvar midten.
For Italien!
Vi bliver angrebet!
Jeg sagde, du skulle skyde marionetten!
Nej! Du får ikke lov til at gøre det her.
Hele mit liv har jeg forsøgt at behage dig.
Det vil aldrig ske!
Du havde ret.
Jeg er tynd, svag og skrøbelig som vægen i et stearinlys.
Altid bange.
Men på trods af al min frygt kan jeg sige nej til dig.
Det kan jeg gøre.
Jeg er ikke bange for at sige nej. Er du?
Din beskidte kujon!
Ja, du er svag!
Du er ikke min søn!
Tælleprås!
Marionet!
Rejs dig op.
Tid til den sidste lektion.
Nu … vil du forstå betydningen af at tjene dit fædreland.
Pinocchio!
Halløj, min lille rebel.
Langt om længe fandt jeg dig.
Jeg mistede alt.
Det gør du også nu.
Tælleprås!
Bonjour, mon étoile.
Nej! Hvor er Tælleprås?
Spazzatura! Vær sød at hjælpe mig!
Jeg er den eneste, staklen har tilbage. Jeg har tilgivet ham.
Men dig! Du har forspildt alle chancer!
Giv mig faklen, Spazzatura!
Spazzatura!
Giv mig den, din usle abe!
Lad mig gå!
Er vores kontrakt intet værd?
Jeg opfylder min del,
og du skal brænde.
Brænd stærkt!
Som en stjerne!
Hov, det er varmt! Værre end chokolade!
Hjælp!
Hjælp mig!
Hjælp!
Hvor kunne du gøre det mod mig? Og for en marionet?
Din modbydelige lusus naturae!
Du vil aldrig mere forråde mig!
Spazzatura!
Spazzatura.
Får jeg nogensinde min far at se igen?
Se! En ø!
Svøm!
Jeg smelter, når du siger mit navn
Og kalder mig din ven…
Far?
Far!
Hver gang jeg har dig i min favn
Bliver verden hel igen
Igen
Far!
Du er i live!
Pinocchio!
Min Pinocchio.
Kærlighed gør ondt.
Du får det godt igen, far.
Når du får det bedre, tager vi direkte hjem. Okay?
Nej, Pinocchio.
Man kan ikke slippe ud af dette skrækkelige bæst.
Han søger solens varme én gang hvert tiende år.
Snart dykker han ned i dybet igen
i det mørkeste, koldeste hav, hvor han bor,
og han vil trække os med.
Du godeste! Jeg har det!
Følg efter mig!
-Følge efter dig? Hvorhen? -Op i fyrtårnet og ud i friheden!
Åndehullerne! Vi kan kravle ud gennem dem!
Der kommer vi aldrig op. Der er for langt!
Pinocchio kan hjælpe!
Pinocchio. Hør her. Vi må klatre…
Hvad siger han, Pinocchio?
Far, jeg hader dig!
Hvad? Hvad vil du…
Jeg hader også dig, Spazzatura! Og dig, Sebastian J. Fårekylling!
Ja, jeg forstår! Bare denne ene gang, lyv, min dreng!
Nemlig! Lyv!
Jeg hedder Panuccio!
Mere, Pinocchio!
Jeg elsker duften af løg! Jeg elsker … Jeg elsker krig!
Jeg vil være fanget herinde for evigt og altid!
Sådan!
Klatr nu! Klatr op, alle sammen! Skynd jer! Kom så!
Hvad laver du?
Rolig nu.
Jamen dog. Du godeste.
Hold den.
Sådan!
Kig ikke ned, Pinocchio!
Se på mig!
Se på din far!
Han skal nyse, skynd dig!
Nej!
Jeg har dig, søn.
Hold fast, min dreng!
Hjælp!
Åh nej!
Pinocchio!
Far!
Den kommer efter os! Hurtigt!
Kom så, Spazzatura. Du klarer det!
Ja, hurtigere, Spazzatura!
Hold fast!
Nej, ikke nu!
Send mig tilbage nu! Jeg beder dig!
Jeg må tilbage, så jeg kan redde min far.
Du kender reglerne, Pinocchio.
Al sandet skal løbe igennem, før du kan vende tilbage.
Det er der ikke tid til! Så dør han!
Sådan er reglerne, og hvis vi bryder dem,
får det alvorlige konsekvenser.
Hvis du vendte tilbage nu, så hurtigt,
ville du blive dødelig.
Måske redder du Geppetto,
men du vil dø, Pinocchio,
og det vil blive dit sidste liv.
Jeg er ligeglad! Send mig tilbage!
Gør det!
Ikke mig, dreng af træ.
Bryd reglerne.
Bryd dem.
Hvis du er sikker.
Tag tilbage til din far nu, mit barn.
Og udnyt tiden.
Vi klarede det!
Det er utroligt!
Pinocchio.
Min dreng.
Vågn op, Pinocchio.
Ligesom sidste gang.
Rejs dig op!
Du er uskadt. Du…
Du er her.
Min elskede søn.
Kan du ikke se mig?
Du er i live.
Du er så fri. Jeg…
Jeg behøver dig.
Søn….
Mester Geppetto.
Jeg ønskede kun at bringe dig glæde.
Og det gjorde du.
Du bragte mig glæde.
En frygtelig, frygtelig glæde.
Vær sød at bringe ham tilbage til mig.
For at redde dig blev han en rigtig dreng.
Og rigtige drenge kommer ikke tilbage.
Det ved jeg.
Jeg ved det! Men…
Det er ikke fair!
I denne verden får man jo, hvad man giver, og denne dreng gav…
Han gav alt det, han kunne!
Du sagde, at hvis jeg udførte mit arbejde og gjorde Pinocchio til en god dreng
og ledte ham på rette vej, så ville du give mig ét ønske.
Ja, det gjorde jeg.
Og fuldførte du opgaven?
Okay!
Fint. Måske klarede jeg det ikke godt. Måske kvajede jeg mig lidt eller meget,
men jeg gjorde mit bedste.
Bedre kan det ikke gøres. Det lærte Pinocchio mig.
Jeg lærte ham det, og så lærte han mig det igen.
Ved du hvorfor? Fordi…
Fordi han var god.
Nuvel, ædle fårekylling.
Vælg med omhu.
For pokker da også!
Jeg ønsker, han kommer til live!
Udmærket.
Lille dreng lavet af fyrretræ.
Må du stå op med solen
og gå på jorden.
Vær hans søn.
Fyld hans dage med lys…
…så han aldrig mere er alene.
Pinocchio.
Mit barn.
Jeg forsøgte at gøre dig til en, du ikke er.
Så…
Vær ikke Carlo eller nogen anden.
Vær præcis, som du er.
Jeg…
Jeg elsker dig.
Præcis som du er.
Så vil jeg være Pinocchio.
Og du skal være min far.
Er det godt nok?
Det er godt nok.
Livet er den mest vidunderlige gave.
Og således levede vi vores liv.
Skakmat.
Vi så aldrig træånden igen.
Geppetto ældedes.
Men ikke Pinocchio.
Og Geppetto endte med at gå bort.
En vintermorgen fandt Pinocchio mig i vinduet.
Jeg bevægede mig ikke mere.
Så han lagde mig i en tændstikæske,
og han bærer stadig rundt på mig.
I sit hjerte.
SCENENS STJERNE
Han begav sig ud i verden.
Og så vidt jeg ved, tog verden imod ham med åbne arme.
Jeg har ikke hørt fra ham længe.
Dør han en dag?
Det tror jeg.
Det gør ham måske til en rigtig dreng.
Det, der skal ske, vil ske.
Og så … er vi borte.
Vil du knevre videre, eller vil du spille?
Gider du lige?
Jeg fortalte om mit liv!
-Det var et godt liv. -Ja, det var godt nok.
Kom så, drenge.
Min kære fader sagde altid At man når længst med flid
Små slag skal tages lidt fra oven
Min kære fader sagde altid Man aldrig skal dyrke sorgen
Spild af liv at tro
Intet bliver bedre i morgen
Se lyst på dit liv
I et nyt perspektiv
Når livet går ned, ned, ned Er det ej forbi
Hav et positivt sind Hvad der end sker
Skygger tynger ned, ned, ned
Mørket trænger ind Og udfordrer dig
For livet går ofte Lidt i ring og tager dig med
Det kan stikke af ud ad en tangent Og altid lidt op og ned
Det er kampen værd At gå livets færd
Og på en dag med nederlag Tro på, det nok bliver bedre
I morgen
Der er musik i luften her
Find de små glæder, hvor de er
En solopgang, en flok af svaler Tro på dig selv, glem dine kvaler
Tro på, at alt bliver bedre i morgen
I morgen
Se lyst på dit liv I et ny perspektiv
Fyld hjertet med sang, sang, sang
Bare som tidsfordriv Se lyst på dit liv
Hvad der end sker Knald balloner, bang, bang, bang
Et band spiller op Kom, dans lidt cancan
Det er kampen værd At gå livets færd
Og på en dag med nederlag
Tro på, det nok bliver bedre i morgen
Vandfarver i maj
Mal nu himlen blå
En pen, en streg og floder
Blød mandolinakkord
Minder, der banker på
Enkle, men skønne ting, der tæller
-Se lyst på dit liv -Liv
-I et nyt perspektiv -Perspektiv
Fyld hjertet med sang, sang, sang
-Bare som tidsfordriv -Tidsfordriv
Se lyst på dit liv Hvad der end sker
Klokker siger ding, ding-dang
Børnelatters klang Et flag på sin stang
For livet går ofte
Lidt i ring og tager dig med
Det kan stikke af ud ad en tangent Og altid lidt op og ned
-Og du ser dit liv -Liv
-I et nyt perspektiv -Perspektiv
Lad verden se, hvordan det går Tro på, det bliver bedre
Tror på, det bliver
Tro på, det bliver bedre
I morgen
Tekster af: Vibeke Petersen
TIL MIN FAR OG MOR