Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- נעלמו אל תוך הלילה -‬
‫איפה הם?‬ ‫-איפה הילדים?‬
‫איפה הם?‬
‫ג'ובאני?‬
‫ביאנקה?‬
‫בארצות הברית הייתה לי קריירה.‬
‫כאן, באיטליה, לא יכולתי להתחיל מחדש.‬
‫אני לא מדברת איטלקית‬ ‫מספיק טוב בשביל לעבוד עם המטופלים שלי.‬
‫מה הייתה העבודה שלך, גברת וולגרן?‬
‫הייתי פסיכותרפיסטית.‬
‫התמחיתי בפי-טי-אס-די.‬
‫הפרעת דחק פוסט-טראומטית.‬
‫כאן, בבארי, הייתי רק אימא…‬
‫ואהבתי את זה.‬
‫אבל היה לי ממש קשה.‬
‫בארצות הברית היו לי קריירה וחיים.‬
‫ואני מתגעגעת מאוד לחברים ולמשפחה שלי.‬
‫ג'ובאני!‬ ‫-ביאנקה!‬
‫אני יודעת שהיא הלוותה לך‬ ‫סכום נכבד כדי לקנות בית חווה ישן.‬
‫כן. זה משהו ששנינו רצינו, לא רק אני.‬
‫רצינו להפוך אותו‬ ‫לבית אירוח. התחלנו בשיפוצים.‬
‫ההון למיזם הזה הגיע אך ורק ממרשתי.‬
‫ידוע שבזמן שהשיפוצים התנהלו,‬
‫מר לה טורה הימר וצבר חובות עתק.‬
‫אם כך, אני חייבת להוסיף שגברת וולגרן,‬
‫שהייתה לה גישה‬ ‫לתרופות מסוימות בגלל מקצועה,‬
‫פיתחה התמכרות לאופיאטים בעבר.‬
‫הרשי לי לומר משהו, גברתי הפרקליטה.‬
‫אשתי עברה תאונה‬ ‫בארצות הברית, בזמן שנהגה במכוניתה.‬
‫כתוצאה מכך רשמו לה‬ ‫משככי כאבים חזקים וממכרים.‬
‫נראה לי שיש לנו‬ ‫את כל התמונה. הדיון הזה הסתיים.‬
‫אני אמנה יועץ, שיבצע בדיקה של בני הזוג‬
‫ויעריך בקפידה את הסדרי המשמורת.‬
‫ג'ובאני!‬
‫לא מצאתם אותנו!‬
‫אתם מבינים שזה לא מצחיק?‬
‫אל תעשו את זה שוב לעולם.‬ ‫כבר אמרתי לכם, הים מסוכן מדי.‬
‫בוקר טוב, אדוני.‬
‫מה שלומך, סלווטורה? איך המשפחה?‬
‫הכול טוב. דרך אגב, יש לי דואר בשבילך. הנה.‬
‫למה ממשיכים לשלוח אותו לכאן?‬ ‫עברתי דירה כבר לפני שנה.‬
‫אני אקח אותו בדרך החוצה.‬ ‫-מושלם.‬
‫אתה מוכן לקראת המשחק?‬ ‫-מוכן ומזומן.‬
‫אני בטוח. ניפגש אחר כך.‬ ‫-להתראות.‬
‫- פ. לה טורה, א. וולגרן -‬
‫שלום.‬
‫עכשיו אתה מגיע?‬ ‫-הילדים?‬
‫מתכוננים.‬
‫ילדים?‬
‫שלום, אבא.‬
‫שלום, אבא. אימא קנתה לי כפכפים חדשים.‬
‫יופי. המסכות שלכם אצלכם?‬
‫אני אלך להביא אותן.‬ ‫-וגם בגדי ים רזרביים. תזדרזו.‬
‫ג'ובאני, אתה מוכן להזדרז?‬
‫אני מצטערת על ההתנהגות של עורך הדין שלי.‬
‫הוא תקף אותך. אני מצטערת.‬
‫עורכי דין תוקפים תמיד. אין מה לעשות.‬
‫תודה שהבהרת להם‬ ‫את הפרטים מהתאונה שלי. אני מעריכה את זה.‬
‫לכל דבר יש גבול. מבחינתי, לפחות.‬
‫כן.‬
‫מתי את יוצאת?‬
‫בשמונה.‬
‫יש לך אוכל בשביל הילדים?‬
‫ברור. למה את שואלת?‬
‫אני רק בודקת, אתה יודע.‬ ‫-כן.‬
‫אני מכירה אותך.‬ ‫-כן, את תמיד בודקת.‬
‫בואו להגיד לאימא שלום!‬ ‫-אנחנו באים!‬
‫להתראות.‬
‫מתי תחזרי?‬ ‫-ביום שלישי. תתנהגו יפה, טוב?‬
‫בסדר.‬ ‫-להתראות.‬
‫בואו נזוז.‬ ‫-להתראות.‬
‫תתקשר אליי אחר כך כדי שאגיד להם לילה טוב.‬ ‫-כן.‬
‫מצאנו עוד אחד! והוא טוב. הוא סגול!‬
‫אז עכשיו יש לנו…‬
‫ארבעה עשר!‬
‫תראו כמה הוא גדול.‬
‫תתקדמי.‬
‫תעזוב את קיפודי הים ובוא.‬
‫אנחנו נבשל אותם עם הספגטי הערב.‬
‫שלום, חבר'ה! תפסתם משהו?‬
‫אבא, זה דוד ניקולה!‬
‫שלום, ניקו.‬ ‫-שלום,פייטרו.‬
‫חזרת בידיים ריקות, כרגיל?‬
‫לא, תפסנו 41 קיפודי ים.‬
‫איזה יופי!‬
‫דוד ניקולה, אפשר לעלות על הסירה שלך?‬ ‫-בטח!‬
‫אבל רק אם אבא שלכם מרשה.‬
‫בבקשה, אבא.‬ ‫-לא. זה לא בא בחשבון.‬
‫ואל תקראו לו דוד. הוא לא הדוד שלכם.‬ ‫-בחייך, אבא, בבקשה.‬
‫לא.‬ ‫-חמש דקות, פייטרו.‬
‫אנחנו לא יכולים. יש לנו דברים לעשות.‬ ‫-למה? רק לחמש דקות.‬
‫טוב, אבא? חמש דקות.‬
‫חמש דקות, הבנתם?‬ ‫אנחנו נזוז מייד כשאהיה מוכן.‬
‫מצטער, ניקולה, אני עסוק.‬
‫כמובן.‬
‫בואו, ילדים! קדימה!‬
‫היי! זה עקרבנון. הוא דוקר. אל תיגע בו.‬
‫זה שד הים. מכוער, אבל טעים.‬
‫יש כאן גם לברק ודגי קיפון.‬
‫וזה היהלום שבכתר שלי.‬
‫אתם רואים?‬ ‫-יש לו פרצוף מפחיד.‬
‫הסירה שלך הרבה יותר גדולה‬ ‫מזו של אבא. יש לך מזל.‬
‫פייטרו!‬ ‫-מה?‬
‫בואו לראות את המשחק אצלי הערב.‬
‫יש לי טלוויזיה עם מסך גדול‬ ‫וחברים שלי באים. אנחנו נכין את הדגים.‬
‫בבקשה, אבא, תסכים.‬ ‫-לא, ניקו. אני לוקח אותם הביתה.‬
‫ברור. אתה תמיד כל כך עסוק.‬
‫מאז שהפכת להיות אבא,‬ ‫אין לך זמן לחברים מושחתים.‬
‫נכון.‬
‫ילדים, אתם יודעים‬ ‫כמה אני אוהב את אבא שלכם?‬
‫טוב, לכו.‬
‫בואו נזוז.‬
‫בואו.‬
‫הייתי בסביבה ורציתי לראות אם אתה בבית.‬
‫סאנטו, הילדים כאן.‬ ‫-רק שתי דקות.‬
‫תיכנסו פנימה, בבקשה.‬
‫למה אתה כאן?‬
‫אתה יודע למה.‬
‫פייטרו, לא ראיתי אותך כבר כמה חודשים.‬
‫נגמרה לנו הסבלנות.‬
‫תקשיב. הבית הוא לא למכירה.‬
‫לא סיימתי לשפץ.‬ ‫-אפילו לא התחלת.‬
‫היו לי בעיות, אבל אנחנו מתחילים לשפץ שוב.‬
‫באמת? ואיך תשיג את הכסף לזה?‬
‫תשכיר חדרים ב-100 אירו ללילה?‬ ‫הסכום הוא 250,000 אירו, אתה יודע.‬
‫תקשיב לי. תמכור לנו את הנכס והחשבון ייסגר.‬
‫הבית הוא לא למכירה. בסדר?‬ ‫-הבנק ייקח לך אותו כך או כך.‬
‫נחיה ונראה.‬
‫אתה ממש אידיוט.‬
‫אסור לך לבוא‬ ‫בלי להודיע מראש. הסכמנו על זה.‬
‫אתם תקבלו את הכסף‬ ‫עד לחג המולד. אני צריך רק עוד קצת זמן.‬
‫בסדר.‬
‫אני מבין.‬
‫להתראות.‬
‫אתם עדיין כאן?‬
‫אמרתי לכם להיכנס פנימה.‬
‫קדימה.‬
‫תפסיקי!‬
‫אל תזוזו לרגע, בבקשה.‬
‫אבא, האיש הזה הולך לקנות את הבית שלנו?‬
‫מה? הוא לא יקנה שום דבר.‬
‫אם הוא יקנה אותו,‬ ‫תוכל לחזור לגור איתנו בבית של אימא?‬
‫הוא לא ייקח את הבית‬ ‫ואני לא אחזור לגור בבית של אימא.‬
‫בסדר? טוב, אני אשטוף אתכם. הנה.‬
‫איזה פחד!‬
‫עכשיו נייבש אותך.‬ ‫-קר לי.‬
‫אבא, זה לא פועל.‬
‫צריך ללחוץ פעמיים, ג'ו. תסתכל.‬
‫בואי.‬ ‫-לא!‬
‫איזה פחד!‬ ‫-לא, אבא!‬
‫לא, אבא!‬ ‫-איזה פחד!‬
‫קדימה, קרב כריות!‬
‫לא, בלי קרב כריות.‬ ‫-בבקשה!‬
‫תיכנסו מתחת לשמיכה.‬ ‫הגיע הזמן לישון. קדימה.‬
‫יופי. הנה. ככה.‬
‫לילה טוב.‬ ‫-לילה טוב, אבא.‬
‫לילה.‬
‫לבריולה מתקדם. הוא שומר את הכדור אצלו.‬
‫שוב לבריולה. הוא מאבד‬ ‫את הכדור. פפוני מוסר לבוטה.‬
‫בוטה חומק מלבריולה.‬
‫פפוני ממוקם היטב,‬ ‫אבל הוא לא מגיע למסירה של רובן בוטה.‬
‫בארי היא קבוצה‬ ‫שיודעת לשמור על השליטה בכדור.‬
‫ג'ובינקו שובר הצידה כדי לפקוח עין על בוטה.‬
‫מאראנזי שורק.‬
‫פוצ'ינו בועט ברגל ימין!‬
‫הוא מבקיע! שער!‬
‫פוצ'ינו כובש בדקה ה-14 ובארי מובילה 1-0!‬
‫ורסיינטי מבקש את הכדור.‬
‫פוצ'ינו. ורסיינטי מוסר לג'ובינקו.‬
‫אבא?‬
‫ג'ובאני.‬
‫האוהדים קוראים קריאות בוז…‬
‫אתה עדיין ער?‬
‫יש לי מפלצת בחדר. אני פוחד.‬
‫מפלצת?‬
‫בוא נלך לזרוק משם את המפלצת. איפה היא?‬
‫על הקיר.‬
‫אתה בטוח?‬ ‫-כן.‬
‫נו? איפה המפלצת הזאת? תראה לי.‬
‫שם. אתה רואה את הפה שלה?‬
‫אלה רק הענפים מהעצים שלנו. זאת לא מפלצת.‬
‫אבל נזרוק אותה החוצה בכל זאת.‬
‫אתה רואה? היא לא מזיקה.‬
‫לך לישון. זאת לא מפלצת. לך לישון.‬
‫תיכנס מתחת לשמיכה.‬
‫יופי.‬
‫אני אהיה בחדר השני. בסדר?‬
‫לך לישון.‬
‫הכדור מורחק ומגיע לשדירה.‬
‫הם מחזיקים בכדור. שדירה בועט!‬
‫הוא לא מצליח להתגבר על המגן,‬
‫שמאלץ אותו לבעוט לקורה.‬
‫הכדור גבוה מדי.‬
‫שריקה כפולה.‬ ‫המחצית הראשונה הסתיימה, כאן בסאן ניקולה.‬
‫בארי מובילה 2-0,‬ ‫בזכות שעריהם של פוצ'ינו ורובן בוטה.‬
‫ג'ובאני? ביאנקה?‬
‫בחייכם, חבר'ה.‬
‫זה לא מצחיק, טוב?‬
‫ג'ובאני! ביאנקה!‬
‫אני מתחיל להתרגז.‬
‫ג'ובאני!‬
‫ביאנקה!‬
‫ילדים, אתם כאן? שמעתי אתכם.‬
‫ביאנקה!‬
‫ג'ובאני!‬
‫ביאנקה!‬
‫ג'ובאני!‬
‫ילדים!‬
‫זה לא מצחיק. צאו מהמחבוא.‬
‫אבא הולך לכעוס באמת!‬
‫ג'ובאני.‬
‫ביאנקה.‬
‫- אלנה -‬
‫אלנה. איפה את?‬
‫הגעתי ממש כרגע.‬
‫מה שלומכם?‬
‫פייטרו?‬
‫תקשיבי, אלנה.‬
‫מה?‬
‫ג'ובאני וביאנקה. אני השכבתי אותם לישון.‬
‫אני צפיתי במשחק,‬
‫ואז הלכתי לבדוק אם הם ישנים,‬
‫אבל הם לא היו שם.‬
‫אני לא מוצא אותם, אלנה.‬
‫מה הכוונה, לא מוצא אותם?‬
‫הם נעלמו!‬
‫על מה אתה מדבר. הם בטח רק…‬
‫הם בטח רק מתחבאים איפשהו.‬
‫לא, זה גם מה שאני חשבתי.‬ ‫חיפשתי בכל מקום. אני לא מוצא אותם.‬
‫רגע. זה לא ייתכן. הם חייבים להיות איפשהו.‬
‫אני לא יודע מה להגיד.‬
‫פייטרו?‬ ‫-אני לא יודע מה להגיד.‬
‫אתה מתחיל להפחיד אותי.‬
‫חיפשת בכל מקום?‬
‫זה כאילו שהם פשוט התנדפו באוויר.‬
‫הלו? אלנה?‬
‫בסדר. אני עולה על הטיסה הראשונה בחזרה.‬
‫בסדר? תישאר שם ואל תזוז.‬
‫אני באה הביתה.‬
‫בסדר.‬
‫ג'ובאני!‬
‫ביאנקה!‬
‫ילדים!‬
‫- מונית -‬
‫איפה הם?‬
‫אני לא מוצא אותם. חיפשתי בכל מקום.‬ ‫-למה אתה מתכוון?‬
‫איך איבדת את הילדים שלנו?‬
‫בבקשה, אלנה…‬ ‫-אל תיגע בי.‬
‫התקשרת למשטרה?‬
‫עדיין לא.‬ ‫-למה אתה מחכה?‬
‫רציתי רק לחכות ל…‬ ‫-לחכות למה?‬
‫זה אמצע הלילה.‬ ‫הם שני ילדים קטנים. מה אתה מנסה להגיד?‬
‫אז לא שמעת שום דבר? כלום?‬
‫אמרתי לך שצפיתי במשחק. זה היה רועש.‬ ‫-שתית שלוש בירות, עישנת שני ג'וינטים…‬
‫לא הייתי צריכה להשאיר אותם איתך.‬ ‫-בבקשה ממך, אלנה. טוב?‬
‫מי זה?‬
‫הלו?‬ ‫-מי זה?‬
‫הילדים שלך אצלנו. הם בסדר.‬
‫אנחנו רוצים 150,000 אירו‬ ‫במזומן עד השעה שמונה ביום שני.‬
‫נודיע לך איפה להשאיר את הכסף.‬
‫בלי משטרה, או שלא תראה אותם שוב.‬
‫הלו?‬
‫הם אמרו 150,000 אירו?‬
‫עד ליום שני בבוקר.‬
‫תתקשר אליהם בחזרה!‬ ‫-זאת הייתה שיחה לא מזוהה, בלי מספר.‬
‫מי עושה לי את זה?‬
‫מי לעזאזל עושה לי את זה?‬
‫אני פשוט…‬
‫למה עושים לי את זה? למה?‬ ‫-אנחנו צריכים…‬
‫אנחנו צריכים למצוא את הילדים שלנו. בסדר?‬
‫אתה צריך למצוא את הילדים שלנו.‬ ‫-אני אשיג את הכסף.‬
‫אנחנו צריכים להשיג את הכסף.‬ ‫-השארתי אותם איתך ללילה אחד.‬
‫אתה צריך למצוא את הילדים שלי!‬
‫אנחנו צריכים להשיג את הכסף.‬
‫איך ייתכן שזה קורה, פייטרו?‬
‫השאירו הודעה לאחר הישמע הצליל.‬
‫סאנטו! מה לעזאזל אתה עושה?‬
‫אתה השתגעת? איך לעזאזל‬ ‫אני אשיג 150,000 אירו ביום אחד?‬
‫קח את הבית, בסדר?‬
‫אני אתן לך את הבית.‬ ‫רק תן לי את הילדים שלי בחזרה.‬
‫תתקשר אליי. בבקשה.‬
‫יש לך חובות, פייטרו?‬
‫לא, אלנה.‬
‫בבקשה, תסתכל עליי,‬ ‫ולשם שינוי, תגיד לי את האמת.‬
‫זאת האמת.‬ ‫-חזרת להמר?‬
‫לא, בבקשה, אל תתחילי שוב.‬ ‫את יודעת שלא הימרתי כבר שנים.‬
‫לא היינו צריכים לקנות את הבית הזה.‬ ‫הלוואי שלא הייתי מלווה לך את הכסף.‬
‫אני תמכתי בך, בשאיפות שלך,‬ ‫בחלומות שלך, ובשביל מה?‬
‫עכשיו השאיפה הזאת היא רק שלי. ברור.‬
‫ואז התחילו ההימורים,‬ ‫ולאחר מכן שקר רדף שקר.‬
‫אתה יודע שיש רק אדם אחד עם סכומים כאלה.‬
‫לא.‬ ‫-כן.‬
‫לא. תשכחי מזה.‬
‫אולי זאת האפשרות היחידה שלנו!‬ ‫-לא בא בחשבון.‬
‫אני לעולם לא אבקש ממנו כסף!‬
‫אם אתה לא תבקש, אני אבקש.‬
‫באמת.‬
‫אני אלך. חכי כאן.‬
‫אתה בטוח שלא כדאי שאבוא?‬ ‫-כן. אני בטוח.‬
‫זה יהיה זריז.‬
‫שלום, פייטרו.‬
‫מה העניין?‬
‫אני זקוק לעזרתך.‬
‫אני צריך כסף.‬
‫זה בטח עניין ממש רציני, אם באת אליי.‬
‫נכון.‬
‫אני צריך 150,000 אירו. במזומן.‬
‫פאק.‬
‫זה הרבה כסף.‬
‫זה בשביל הילדים שלי.‬
‫מה קרה?‬
‫אני לא יכול לספר לך.‬
‫פייטרו.‬
‫הסתבכת בצרות, כן?‬
‫פעם היינו כמו אחים, אתה זוכר?‬
‫ואז המצב השתנה.‬
‫הלכנו בכיוונים שונים.‬
‫עכשיו אנחנו אפילו‬ ‫כבר לא ידידים, כי אתה מתבייש בי.‬
‫אתה חושב שאתה טוב יותר ממני.‬
‫ניקו, אם אתה לא רוצה‬ ‫לעזור לי, תגיד את זה ואלך.‬
‫אני אעזור לך.‬ ‫אבל אני עושה את זה בשביל הילדים.‬
‫אני אעשה כל דבר בשביל ביאנקה וג'ובאני.‬
‫אבל…‬
‫אתה צריך לעשות‬ ‫עבודה קטנה בשבילי. אז אתן לך את הכסף.‬
‫איזו עבודה?‬
‫עבודה. מי שלא עובד, לא מקבל כסף.‬
‫הכסף יכול להיות אצלך כבר מחר בבוקר.‬
‫אבל אני צריך את הסירה שלך.‬
‫אתה צריך להפליג ליוון, מעבר למצר אוטרנטו.‬
‫שלוש שעות בסירה. היית שם פעם?‬
‫כן. הרבה פעמים. לאיפה בדיוק?‬
‫אני אשלח לך‬ ‫את נקודות הציון מאוחר יותר, טוב?‬
‫אתה תצא עם השקיעה.‬
‫אתה תפליג לנמל קטן עם טברנה.‬ ‫אי אפשר לפספס אותה. היא היחידה שם.‬
‫אתה תשב שם.‬
‫וזה הכול.‬
‫זה הכול?‬
‫זה הכול. תנוח שם. תאכל משהו.‬
‫יש להם מוסקה מדהימה.‬
‫אז תמתין ולא תדבר עם אף אחד.‬
‫מישהו ייצור איתך קשר.‬
‫מישהו?‬ ‫-אל תילחץ, פייטרו.‬
‫מישהו ייצור איתך קשר.‬ ‫תעשה מה שיגידו לך לעשות. טוב?‬
‫אז יעמיסו את הסחורה לסירה שלך.‬
‫ניקו, אני אבא. יש לי שני ילדים.‬
‫אתה צודק. אני מצטער.‬
‫שכחתי.‬
‫אתה אב למופת, נכון?‬
‫אני מנסה להיות כזה.‬ ‫-כן.‬
‫אני יודע, אבל באת לכאן‬ ‫בדיוק ברגע הנכון, אתה מבין?‬
‫הסירה שלך לא חשודה.‬
‫אתה לא חשוד.‬
‫נכון?‬
‫זה לא כאילו שיש לך אפשרות אחרת.‬
‫בסדר.‬
‫יופי.‬
‫לאחר שהסחורה תהיה בסירה,‬ ‫אני אעביר להם את התשלום בקריפטו.‬
‫הם יבדקו את זה בסלולרי שלהם וזה הכול.‬
‫שלוש שעות לאחר מכן,‬ ‫אתה תהיה בבית. פשוט מאוד.‬
‫אני רוצה חצי עכשיו וחצי אחר כך.‬
‫עדיף שנעשה את זה אחר כך.‬
‫ניקו.‬
‫אתה מבקש ממני לעשות משהו מסוכן.‬
‫זה מסוכן בשבילי. אתה מבין?‬
‫אתה טירון. אף פעם לא עשית משהו כזה.‬
‫אבל אם אתה לא רוצה לעשות את זה…‬
‫אני בעסק.‬
‫תן לי את הטלפון שלך.‬
‫למה?‬
‫שמעת על מגדלי תקשורת? על איכון טלפונים?‬
‫אתה רואה? אין לך מושג בדברים האלה.‬
‫וכבה את הג'י-פי-אס בסירה שלך.‬
‫נו?‬
‫שום דבר. השמוק הזה לא רצה לתת לי את הכסף.‬
‫אמרת לו שזה בשביל הילדים? שהם בסכנה?‬
‫ברור.‬
‫אבל הוא אמר שאני צריך‬ ‫לעשות משהו בתמורה. עבודה קטנה.‬
‫מה? מתי?‬ ‫-הלילה.‬
‫מוצא חן בעיניו שהוא יוכל לשלוט בי.‬ ‫-לא. מה זה צריך להיות?‬
‫אני הולכת לשם.‬ ‫-אלנה, בבקשה.‬
‫את יודעת שזה לא יעזור. בואי.‬
‫אסור לך לעשות את זה. זה מסוכן מדי.‬
‫אני חייב.‬
‫אין לי ברירה.‬
‫אני זה שפישל.‬
‫עכשיו אני צריך לטפל בזה.‬
‫בואי.‬
‫אני חייב לזוז.‬
‫אני אחזור מחר עד ארבע, מקסימום חמש.‬
‫הם רוצים את הכסף עד שמונה.‬
‫בסדר.‬
‫אני ממש מצטערת, על הכול.‬
‫אני רוצה שנגיע להסכם.‬ ‫אני לא רוצה שנהיה אויבים.‬
‫זה כואב יותר מדי.‬ ‫-לא.‬
‫אף פעם לא הייתי אויב שלך. את יודעת את זה.‬
‫אנחנו צריכים להתמקד בילדים כרגע.‬
‫עוד יהיה לנו זמן לחשוב עלינו.‬
‫אל תיתני לאף אחד להיכנס לתוך הדירה, בבקשה.‬
‫האנשים האלה משוגעים.‬
‫בסדר.‬ ‫-תבטיחי לי.‬
‫אני מבטיחה.‬
‫להתראות.‬ ‫-שמור על עצמך.‬
‫סליחה.‬ ‫-כן, בבקשה.‬
‫יש שולחן פנוי?‬
‫איטלקי?‬ ‫-כן.‬
‫בבקשה.‬ ‫-תודה.‬
‫רק אתה?‬ ‫-כן, רק אני.‬
‫רק רגע.‬
‫- מסעדת פוסידון -‬
‫תסלח לי.‬
‫זאת המסעדה היחידה באי, או שיש אחרת?‬
‫לא, אנחנו היחידים כאן. רק מסעדת פוסידון.‬
‫המקום מוצא חן בעינייך?‬ ‫-הוא נהדר. הים מדהים.‬
‫סליחה, גם אני איטלקי.‬
‫הטלפון שלי נפל לתוך הים.‬
‫אני צריך להתקשר לאשתי. זה דחוף.‬
‫אפשר להתקשר מהטלפון שלך?‬
‫בבקשה.‬
‫תודה. אני אחזיר לך אותו מייד.‬
‫תודה.‬
‫אנא השאירו הודעה.‬
‫אלנה.‬
‫תקשיבי. אני מחכה כאן‬ ‫כבר שעות, אבל אף אחד לא בא.‬
‫אולי קרה משהו. אולי ניקולה שינה את דעתו.‬
‫המספר שלו שמור‬ ‫בטלפון שלי, אבל הוא לא עליי.‬
‫תתקשרי אליו. תשאלי אותו מה אני אמור לעשות.‬
‫למה את לא עונה?‬
‫תישארי ליד הטלפון שלך. אני אתקשר שוב.‬
‫תודה.‬ ‫-על לא דבר.‬
‫תודה רבה.‬
‫אפשר לקבל את החשבון, בבקשה?‬ ‫-אני בא.‬
‫שמור לך את העודף.‬
‫תודה רבה.‬ ‫-תודה.‬
‫- תחזור הביתה עכשיו -‬
‫בוא נעשה את מהר. קדימה.‬
‫בסדר? אתה יודע איפה לשים את זה?‬
‫אתה יודע?‬ ‫-כן.‬
‫דבר בקול רם!‬ ‫תגיד את השם שלך ושקיבלת את הכול.‬
‫אני פייטרו. קיבלתי הכול.‬
‫בסדר. עכשיו נחכה לתשלום.‬
‫אני יכול להתקשר לניקולה.‬
‫שתוק!‬
‫תנו לי להתקשר לניקולה.‬
‫אמרתי לך לשתוק!‬
‫לך מפה.‬
‫אוי, לא…‬
‫מיידיי, מיידיי, מיידיי.‬
‫כאן הסירה סנטה לוצ'יה. שומעים אותי?‬
‫אני זקוק לסיוע בגלל כשל במנוע.‬
‫מיידיי, מיידיי, מיידיי.‬ ‫כאן הסירה סנטה לוצ'יה.‬
‫אני זקוק לסיוע.‬ ‫-ערוץ 16 משמש לקריאות מיידיי.‬
‫כאן משמר החופים של אוטרנטו.‬ ‫עבור לערוץ 12, בבקשה.‬
‫הסירה סנטה לוצ'יה, כאן מרחב אוטרנטו.‬
‫כמה אנשים יש על הסיפון? יש פצועים?‬
‫אתם רואים להבות?‬
‫אין פצועים. אין להבות.‬ ‫רק אני נמצא על הסיפון.‬
‫קיבלתי. שלח את נקודות הציון שלך, בבקשה.‬
‫מייד.‬
‫הכול בסדר?‬ ‫-אני בסדר.‬
‫תודה שבאתם.‬ ‫-זה התפקיד שלנו.‬
‫משהו נוסף קרה בינתיים?‬ ‫-שום דבר.‬
‫סמל, בדוק אם חודרים מים לסירה.‬
‫מייד.‬
‫אין סימן לחדירת מים בחרטום.‬
‫בדוק את המנוע.‬ ‫-בסדר.‬
‫הסמל הוא מכונאי.‬ ‫-טוב לדעת.‬
‫זה כבר קרה בעבר?‬
‫לא, רק עכשיו.‬
‫אפשר לראות את רישיון הסירה‬ ‫ואת תעודת המשיט שלך?‬
‫כמובן.‬ ‫-תודה.‬
‫הנה.‬
‫מה קרה לך ביד?‬
‫זה שום דבר. נפצעתי כשניסיתי לתקן את המנוע.‬
‫אתה צריך טיפול רפואי?‬ ‫-לא, תודה.‬
‫למה אתה נמצא כאן בלילה?‬
‫יצאתי לדוג.‬ ‫-אני מבין.‬
‫אין לך כאן דגים.‬
‫כן. זה לא היה לילה מוצלח.‬
‫תודה.‬
‫הסירה יכולה להפליג בהספק מנוע מינימלי.‬
‫מה קרה שם?‬
‫אטם במערכת הזרמת הדלק השתחרר.‬
‫דלק נשפך על הטורבינה וכמעט גרם לשרפה.‬
‫סמל, תישאר איתו על הסיפון,‬ ‫למקרה שיזדקק לעזרה.‬
‫אנחנו נשוט לצידך עד אוטרנטו.‬
‫אוטרנטו? אני צריך להגיע לבארי.‬
‫אני מצטער. הסירה הזאת‬ ‫לא תגיע לבארי במצבה הנוכחי.‬
‫אוטרנטו הוא הנמל הקרוב ביותר.‬ ‫אל תדאג. נביא אותך לשם בבטחה.‬
‫בבקשה.‬
‫בעדינות.‬
‫אנחנו יכולים להפליג קצת יותר מהר?‬
‫כבר אמרתי לך,‬ ‫מסוכן להגביר את סיבובי המנוע.‬
‫אל תדאג. נגיע לשם בקרוב.‬
‫אני חייב להגיע לבארי בדחיפות.‬ ‫-אנחנו כבר ממש קרובים.‬
‫אני חייב לזוז.‬ ‫-אנחנו צריכים לגשת למשרד.‬
‫תראה, אני אבוא מחר.‬ ‫המסמכים נמצאים שם. תודה!‬
‫אני אצפה לך מחר!‬ ‫-בסדר!‬
‫בארי?‬ ‫-תיכנס.‬
‫תודה.‬
‫- אוטרנטו - בארי -‬
‫אנא השאירו הודעה.‬
‫אלנה.‬
‫תקשיבי, נתקלתי בבעיות.‬
‫לא משהו רציני. אל תדאגי.‬
‫אני בא ישר הביתה.‬
‫בסדר?‬
‫תודה רבה.‬
‫אין בעיה.‬
‫ג'ובאני! ביאנקה!‬
‫מונית!‬
‫היי, השתגעת? איך אתה חוצה?‬
‫אני מצטער.‬
‫אתה צריך עזרה?‬ ‫-לא.‬
‫מי אתה?‬
‫ניקולה נמצא?‬ ‫-מי?‬
‫ניקולה.‬ ‫-עכשיו?‬
‫אני חייב לדבר איתו.‬ ‫-חכה כאן.‬
‫אני מצטער. תסלחי לי.‬
‫אתה ממש חרבנת במכנסיים!‬ ‫-מה יש לך, ניקו?‬
‫באת לבד? כן?‬
‫כן, באתי לבד.‬ ‫-אז בוא איתי. קדימה.‬
‫בבקשה. קח קצת קוקאין.‬
‫שים את זה בצד. הבאתי את הסחורה שלך.‬ ‫-בחייך…‬
‫בוא לא נדבר על עסקים כרגע.‬ ‫תירגע. בוא. תשתה משהו.‬
‫אנשים, זה חבר ילדות שלי.‬
‫אנחנו מכירים מזמן, אבל הוא השתנה.‬
‫הוא כבר לא אוהב אותי. נכון?‬
‫ניקו, כמעט עצרו אותי.‬
‫אני עייף.‬ ‫בדוק את החומר שלך ותן לי את הכסף.‬
‫נשארו לי רק 20 דקות. בבקשה.‬
‫מספיק!‬
‫אני עושה את זה בשבילך.‬ ‫אתה נראה לחוץ. אני רוצה שתירגע.‬
‫נכון, אני לחוץ.‬ ‫-למה? הכול הסתדר בסוף.‬
‫אתה לא מרוצה?‬
‫קופץ מרוב שמחה. בדוק את החומר‬ ‫ותן לי את הכסף. בבקשה. אני מתחנן.‬
‫אתה צודק.‬
‫בוא איתי.‬
‫הנה. תבדוק אם הכול שם.‬
‫עכשיו יש לך סיבה להיות לחוץ.‬
‫מה אתה עושה, ניקולה?‬ ‫-אני נחמד אליך, ואתה מתנהג אליי ככה?‬
‫אתה לא רציני, ניקו.‬
‫מה נראה לך?‬
‫תוריד את האקדח.‬
‫אתה תמיד מסתכל עליי מלמעלה.‬ ‫אתה לא יותר טוב ממני.‬
‫אתה בחרת בדברים מסוימים ואני באחרים.‬ ‫-לא, אלנה בחרה במקומך.‬
‫הכלבה הזאת לא יודעת‬ ‫שום דבר על אנשים כמונו.‬
‫איבדת את הבתולים שלך הלילה.‬ ‫עכשיו אנחנו באותה רמה שוב.‬
‫אני מצטער.‬
‫אתה מכוון אליי אקדח.‬ ‫-נכון.‬
‫נכון.‬
‫היה לי יום קשה.‬ ‫-באמת?‬
‫אין לי מצב רוח לבדיחות, אז תפסיק.‬ ‫-בוא נשחק קצת.‬
‫במקום 150,000 אירו, אני אתן לך פי שניים,‬
‫אבל תרשה לי ללחוץ על ההדק,‬ ‫כדי שנראה אם אני באמת מתבדח.‬
‫שלוש מאות אלף, בסדר? אבל לא בלב.‬
‫אין סכום שיפצה אותך על זה.‬
‫ברגל. תסתכן בזה שתחטוף כדור ברגל. מה דעתך?‬
‫אולי אני מבלף וזה לא אקדח אמיתי,‬ ‫או שהוא לא טעון. מה אתה אומר?‬
‫ניקו…‬
‫אני רוצה רק את הילדים שלי בחזרה. בסדר?‬
‫בבקשה.‬ ‫-"בבקשה, אני רוצה ללכת אל הילדים שלי."‬
‫אתה ממש מאכזב.‬
‫נמאס לי, לעזאזל!‬
‫איפה הכסף?‬
‫בתיק שמתחת לשולחן. גם הטלפון שלך נמצא שם.‬
‫לעזאזל.‬
‫לא.‬
‫זה בסדר. הכול בסדר.‬
‫- פ. לה טורה, א. וולגרן -‬
‫שלום, אבא.‬
‫מה קרה לך?‬ ‫-זה דם?‬
‫מה אתם עושים פה?‬ ‫-למה אתה מתכוון? אנחנו אוכלים ארוחת בוקר.‬
‫יש לנו חופש היום, אתה זוכר?‬
‫אלוהים.‬
‫מתי חזרתם? מי הביא אתכם הביתה?‬
‫היינו בבית גם אתמול, אבא.‬
‫לא, מתוק. זה לא נכון.‬ ‫אתם לא הייתם בבית אתמול.‬
‫אבא, שיחקנו במשך כל אחר הצהריים,‬
‫ראינו סרט ואז נכנסנו למיטה, כמו תמיד.‬
‫מה לא בסדר?‬ ‫-זה לא נכון.‬
‫למה אתה כאן?‬
‫אלנה.‬ ‫-מה קרה לך?‬
‫מתי הם חזרו?‬
‫זה היה סיוט.‬
‫הסירה התקלקלה.‬
‫התקשרתי למשמר החופים‬ ‫ואז נסעתי באוטובוס. חשבתי שלא אגיע בזמן.‬
‫תירגע, פייטרו. לא תגיע בזמן למה?‬
‫למה? לתשלום הכופר. למה לא ענית לטלפון שלך?‬
‫השארתי אותו כאן.‬ ‫-את השארת אותו כאן?‬
‫אני התקשרתי אלייך שוב ושוב ולא ענית!‬ ‫-בסדר.‬
‫בואו, ילדים.‬
‫תנו לי לדבר עם אבא שלכם קצת. לכו.‬
‫אתה מוכן לספר לי מה קורה? אתה נראה זוועה.‬ ‫-את תספרי לי מה קורה!‬
‫אני הבאתי עשרה קילו קוקאין מיוון‬
‫כדי להשיג את הכסף לתשלום הכופר!‬
‫וכשאני מגיע, הילדים שלי‬ ‫נמצאים כאן? מה קורה, לעזאזל?‬
‫איזה כופר?‬
‫תקשיבי. יש לי כאן 150,000 אירו במזומן.‬
‫את רואה?‬
‫בסדר. תקשיב לי.‬
‫אף אחד לא חטף‬ ‫את הילדים שלנו. ראית אותם כרגע.‬
‫הם בטוחים. הם היו איתי כאן. בסדר?‬
‫למה אתה מדבר על סמים‬ ‫ולמה יש לך 150,000 אירו במזומן?‬
‫ניקולה נתן לי את הכסף.‬ ‫את אמרת לי לבקש מניקולה כסף!‬
‫ברור לך שזה נשמע‬ ‫כמו הזיה? אתה נשמע כמו משוגע.‬
‫לא, אני לא משוגע.‬ ‫מה קורה כאן? את משחקת איתי?‬
‫את רוצה לשגע אותי, נכון?‬
‫זה משחק.‬
‫לא. אני לא משחקת איתך.‬
‫כרגע נכנסת לבית שלי ואמרת לי‬ ‫שהברחת עשרה קילו סמים מיוון לאיטליה‬
‫ושמישהו שילם לך 150,000 אירו.‬ ‫-את יודעת טוב מאוד שזה מה שעשיתי!‬
‫את הסעת אותי לנמל אתמול!‬ ‫אני הפלגתי בסירה שלי.‬
‫אתה מסומם?‬
‫לקחת משהו?‬
‫אתה מסטול בבית שלי?‬ ‫-בבקשה. אני מתחנן. למה את עושה לי את זה?‬
‫אנחנו חיפשנו את הילדים בחווה, את זוכרת?‬
‫בבקשה.‬ ‫-אל תיגע בי.‬
‫אין לך זכות לגעת בי.‬
‫אין לי מושג על מה אתה מדבר. אתה מבין?‬
‫אתה צריך להתרחק ממני‬ ‫ומהילדים שלי. ואתה צריך ללכת מפה,‬
‫כי אתה מפחיד אותי‬ ‫ואתה מפחיד את הילדים שלי!‬
‫עוף מהבית שלי וקח את זה איתך.‬
‫לא. מה קורה כאן?‬
‫אלוהים. אתה לא בריא.‬
‫אתה באמת השתגעת.‬
‫צא מהבית שלי.‬
‫צא מהבית שלי לפני שאתקשר למשטרה.‬
‫אני אתקשר למשטרה.‬
‫צא מפה.‬
‫מה קורה איתך?‬
‫צא מפה.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-שלום. מלא, בבקשה.‬
‫כמה זה?‬ ‫-50.‬
‫תודה.‬ ‫-תודה. להתראות.‬
‫- באיזו שעה אתה אוסף את הילדים? -‬
‫אני הבאתי עשרה קילו קוקאין מיוון‬
‫כדי להשיג את הכסף לתשלום הכופר!‬
‫וכשאני מגיע, הילדים שלי נמצאים כאן?‬
‫מה זה?‬
‫איזה כופר?‬
‫תקשיבי. יש לי כאן 150,000 אירו במזומן.‬
‫את רואה?‬
‫- ההודעה נמחקה -‬
‫פייטרו, לא השארת לי ברירה.‬
‫אני חייבת לעשות מה שצריך‬ ‫למען ביטחונם של הילדים שלי.‬
‫אני לוקחת אותם לניו יורק הלילה.‬
‫הטיסה שלנו היא בתשע.‬
‫אני צריכה שתיפגש איתי‬ ‫בשדה התעופה ותחתום שאתה מאשר זאת.‬
‫אם לא תעשה את זה,‬ ‫אני איאלץ להשתמש בהקלטה הזאת נגדך.‬
‫תעני.‬
‫אלנה.‬
‫מה קורה, לעזאזל?‬
‫מה הקשקוש הזה?‬
‫את הקלטת אותי?‬
‫את סוחטת אותי?‬
‫תעני, בבקשה.‬
‫תראה מי כאן.‬ ‫-אבא!‬
‫תראה, אבא. אני רוכבת בקצב טפיפה.‬
‫גם אני.‬
‫אז היום אנחנו הולכים איתך הביתה?‬
‫אימא אמרה שהיא תאסוף אותנו.‬
‫תקשיבו, ילדים.‬
‫באתי לשאול אתכם משהו חשוב.‬
‫אתם זוכרים שהייתם איתי בחווה?‬
‫שוב, אבא?‬
‫אני לא יודע.‬ ‫-אתה לא יודע, ג'ובאני?‬
‫אתם זוכרים שהשכבתי אתכם לישון?‬
‫שהתקלחנו ואז ראיתי את המשחק בטלוויזיה?‬
‫אז התעוררת ואמרת שאתה פוחד ממפלצות.‬
‫אתה זוכר?‬
‫כן, יכול להיות.‬ ‫-כן.‬
‫אולי נאכל פיצה היום, אבא? אני רעב.‬
‫בסדר.‬
‫ביאנקה, את זוכרת?‬
‫את הלכת לישון אצלי והתעוררת אצל אימא.‬
‫כן.‬
‫יופי. מישהו לקח אתכם לשם?‬
‫תפסיק, אבא. אולי תרד מזה?‬
‫בבקשה, תשתדלי. מישהו לקח אתכם לשם?‬
‫מישהו לקח אותנו? אני לא יודעת.‬ ‫-איך את לא יודעת? תנסי להיזכר.‬
‫הלכת לישון אצלי והתעוררת אצל אימא, נכון?‬
‫תעני לי.‬
‫למה אתה מתנהג ככה, אבא?‬
‫אני זוכרת שהיינו אצל אימא, כמו תמיד.‬
‫את רואה? אמרת שאת זוכרת!‬
‫למה אתה כאן?‬
‫אמרתי לך להתרחק מאיתנו.‬
‫לכו. תיכנסו למכונית.‬
‫אני רוצה רק לדעת מה קרה אתמול בלילה.‬
‫אני רוצה לשמוע את זה מהם.‬ ‫-ברור לך שאתה עלול להיכנס לכלא?‬
‫למה הקלטת את השיחה בינינו?‬
‫את סוחטת אותי?‬ ‫-לא.‬
‫אני רק עושה מה שצריך‬ ‫כדי להגן עליי ועל הילדים שלי.‬
‫ואני כבר לא חייבת לך תשובות,‬ ‫גם אם זה לא מוצא חן בעיניך.‬
‫תקשיבי לי טוב.‬ ‫את לא תיקחי את הילדים לשום מקום. זה ברור?‬
‫בסדר. אז פשוט אשלח‬ ‫את ההקלטה הזאת לעורך הדין שלי,‬
‫וניתן לשופט להחליט.‬
‫את טמנת לי מלכודת.‬
‫אני לא מאמין.‬
‫פייטרו, אני בדרך לשדה התעופה.‬
‫המטוס ממריא בעוד שעתיים.‬
‫אבא, זה לא פועל.‬ ‫-צריך ללחוץ פעמיים, ג'ו. תסתכל.‬
‫כן?‬ ‫-סלווטורה? זה פייטרו.‬
‫בוקר טוב, אדוני. איך אפשר לעזור?‬ ‫-סליחה על ההפרעה. אני צריך את המפתחות.‬
‫מייד.‬ ‫-תודה.‬
‫אדוני.‬
‫סלווטורה, אשתי עוזבת‬ ‫ושכחה את הדרכון של ביאנקה בבית.‬
‫אין בעיה. תזדרז, או שהם יחמיצו את הטיסה.‬
‫אני אחזיר לך אותם מייד.‬ ‫-בסדר.‬
‫- אוקסיקודון -‬
‫- מרשם -‬
‫אלנה. אני מוכן לחתום על המסמכים.‬
‫אני בא. חכי לי.‬
‫הגעתי ממש כרגע.‬
‫מה שלומכם?‬
‫קריאה אחרונה לטיסה איי-זי-1435 לרומא.‬
‫אבא!‬ ‫-שלום, אבא. אתה בא איתנו?‬
‫שלום, ילדים.‬
‫לא, אבא צריך רק לחתום‬ ‫על מסמכים כדי שנוכל לטוס לאמריקה.‬
‫תזדרז, אנחנו מאחרים.‬
‫- כתב הסכמה בין הורים -‬
‫שינוי בתוכנית, ילדים.‬ ‫אימא תטוס לבדה. אתם נשארים איתי.‬
‫למה אימא תטוס לבדה?‬
‫יש בעיה עם הדרכונים שלכם.‬ ‫לכן אתם לא יכולים לטוס.‬
‫אז לא נטוס לארצות הברית?‬
‫לא. אבל אתם יודעים מה?‬
‫שבו שם לרגע ואני אדבר עם אימא. לכו.‬
‫אולי לא שמעת אותי.‬ ‫אנחנו מאחרים ואתה צריך לחתום על המסמכים.‬
‫מספיק, אלנה. אני יודע מה עשית.‬
‫באמת? מה עשיתי?‬
‫את סיממת את הילדים שלנו.‬
‫מצאתי את המארז של הכדור שלך צף באסלה.‬
‫היית עלולה להרוג אותם.‬
‫את תעלי על המטוס הזה לבדך.‬
‫מה תעשה, תדווח עליי?‬ ‫על האימא של הילדים שלך?‬
‫כן, בדיוק.‬
‫חבל שאף אחד לא יאמין למישהו כמוך.‬ ‫תסתכל על עצמך. אתה נראה על הפנים.‬
‫דיברתי עם רופא.‬
‫החומר האופיאטי הזה‬ ‫נשאר בשיער במשך הרבה זמן.‬
‫אם תטוסי, אני אדווח עלייך.‬
‫בניו יורק יבדקו את השיער של הילדים.‬
‫הם לא היו בסכנה. ידעתי היטב מה אני עושה.‬
‫עשית משהו חמור. חמור מאוד.‬
‫איזו ברירה הייתה לי?‬
‫אתה לא היית מוכן להגיע לשום פשרה או הסכם.‬
‫לא היה לי איך לצאת מזה.‬
‫אלה לא החיים שלי.‬
‫אני לא יכולה להמשיך לחיות ככה.‬
‫את קולטת מה עשית?‬
‫את שיקרת לי. את העמדת פנים.‬
‫את נתת לסוחר סמים לשחק בי.‬ ‫את סיכנת את החיים של הילדים שלנו.‬
‫ואת סחטת אותי.‬
‫תראה, המצב יצא מכלל שליטה, בסדר?‬
‫לא חשבתי שתעבוד בשביל ניקולה.‬
‫הייתי צריכה רק שתשיג כסף‬ ‫באופן לא חוקי. לא התכוונתי לסכן אותך.‬
‫אבל אני לא איפרד מילדיי.‬
‫אין לך ברירה.‬
‫אני נותן לך דרך לצאת מזה. את יודעת למה?‬
‫כי אני לא רוצה שהם ידעו‬ ‫מה אימא שלהם עשתה להם.‬
‫ילדים.‬
‫תגידו שלום לאימא.‬
‫לא.‬
‫אני לא רוצה שתלכי.‬
‫זה בסדר.‬
‫מתי תחזרי?‬
‫בקרוב.‬
‫ניפגש בקרוב, טוב?‬
‫פייטרו.‬
‫הנשיקה ההיא.‬
‫היא לא הייתה שקר.‬
‫תקשיבו.‬
‫בגלל כל הבלגן שהיה היום,‬ ‫מחר אתם לא הולכים לבית הספר, טוב?‬
‫באמת? לא נלך לבית הספר?‬
‫כן, ובמשך 24 שעות‬ ‫אתם יכולים לעשות כל מה שתרצו.‬
‫באמת? מה השעה עכשיו?‬
‫שמונה.‬
‫אז אנחנו יכולים לעשות‬ ‫כל מה שנרצה עד מחר בשמונה בערב?‬
‫טוב, אולי לא כל דבר. כמעט כל דבר. בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫בואי נתחרה!‬
‫אני אשיג אותך!‬ ‫-אל תרוצו. יותר לאט.‬
‫סאנטו?‬ ‫-שלום, פייטרו.‬
‫איזו מין הודעה השארת לי? אתה היית שיכור?‬
‫מה בדיוק חשבת?‬ ‫אני אגיד לך את זה רק פעם אחת.‬
‫אנחנו לא נוגעים בילדים.‬ ‫-אני מצטער. היה לי יום קשה.‬
‫בסדר.‬ ‫-תשמע, יש לי כסף בשבילך.‬
‫סוף סוף.‬ ‫-בוא לקחת אותו.‬
‫אני אשיג אותך!‬ ‫-לא, אני אשיג אותך!‬
‫בוא הנה.‬
‫אני אבחר את הסרט.‬
‫לא, אני אבחר!‬
‫בואי הנה.‬
‫- מבוסס על סרטו‬ ‫של פאצ'י אמזקואה, "הקומה השביעית" -‬
‫תרגום כתוביות: עמוס דיאמנט‬