Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ako sa máte?
Dobre, vďaka, pán učiteľ. A vy?
Dobre. Sadnite si.
Vlastné podstatné meno
je meno, ktoré označuje človeka, miesto,
- alebo? - Veci!
- Konkrétne? - Podstatné meno.
Podstatné meno.
A abstraktné?
Podstatné meno!
Prepáč.
Prečo tancuje ako baba?
Niekedy si zavriem oči a predstavím si, že som na veľkom javisku.
Mal som päť rokov, keď som objavil balet.
Balet v Nigérii nie je uznávaný.
Ľudia si myslia, že nie je pre chlapcov.
Len pokojne, spomaľ.
Ale nepočúvam ich, tancujem ďalej.
...hlava a dole! Všetci si nacvičme ako pôjdeme dole naraz.
Ak nie sme zosúladení, nemôžeme začať.
Šesť, päť a šesť, a sedem, a ideme.
Je to môj sen a musím ho nasledovať.
...a dva a tri, a štyri,
Zdravím, pani Madu.
Chceme sa s vami porozprávať o vašom synovi Anthonym.
Videli sme ho na Instagrame a v správach.
Je úžasné, že to video je virálne.
Vidno v ňom vášeň. Naozaj to na nás zapôsobilo.
Za mňa je to ten oheň v bruchu.
Túži po tom, však?
Má ohromný surový talent, o ktorý má naša škola záujem.
- Musíte byť naňho pyšná. - Som veľmi pyšná.
Je to vzrušujúce, ale aj znepokojujúce,
keď si predstavíte svojho chlapca tak ďaleko od domova.
- Ako dlho tam budeš? - Neviem.
Dieťatko moje, pokoj.
Pokoj, dáme to.
Trasú sa mi ruky, rýchlo to otvor.
- Ááá! - Je to tam?
Áno.
To je ono!
Vďakabohu!
To je moje obočie? Vyzerá to smiešne.
Pozri, aký máš krásny úsmev.
Tučný. Som tučný.
Máš plné líca.
- Páči sa mi. - Detský študent.
Detský študent Madu Mmesoma Anthony.
Chisomovi budeš veľmi chýbať.
Bratovi budeš chýbať.
Vau.
Zišli sme sa tu v mene Otca, Syna a Ducha svätého.
Amen.
Požehnaný Spasiteľ, ďakujeme ti. Vyznávame ťa.
Blahoslavíme meno tvoje.
Pane, chceme ti vyznať veľkú vďaku
za to, čo si pre nás urobil.
- Prekvapil si náš dobrými správami. - Áno, Pane.
- Nech je tvoje sväté meno ctené. - Amen.
- Nech je tvoje sväté meno velebené. - Amen.
- Nech je tvoje sväté meno chválené. - Amen.
- V mene Ježiša Krista. - Amen.
Vďaka Bohu za všetko, čo spravil.
Ak je to takto...
môžeš to zatiahnuť viac. Môžeš to aj uvoľniť.
Jedného dňa môj syn začal tancovať.
Myslel som, že je to len záľuba bez pridanej hodnoty.
Ale časom som si uvedomil, že táto vec
je niečo, čo treba uvítať, prijať a ceniť si to.
Bohužiaľ, miesto, kde Anthony zvykol trénovať nebolo bezpečné.
Je to tam nebezpečné.
Rozhodli sme sa ho odhlásiť.
Som vďačný Bohu za to, že mu dal možnosť byť tam.
Dáš toto, dáš dole túto maticu.
Použiješ toto.
Vážne?
Chisom.
Čo sa stalo?
Nerozprávaš sa so mnou.
Súcitím s mladším,
lebo sú ako dvojičky.
Stále sú spolu.
Teraz keď odíde, neviem, ako sa bude cítiť.
Som rada, že ide na cestu,
ale tiež súcitím s mladším.
Nemôžem uveriť, že idem študovať do Anglicka
na sedem rokov.
Je to skvelá príležitosť.
Toto sú moje zimné čiapky, ako to volajú.
A... áno.
Vlastne som rád, že odchádzam zo školy,
kvôli šikane a tak.
Aspoň to prestane.
Mame budem chýbať najviac.
Sme si veľmi, veľmi blízki, a...
hej.
Stále sa rozprávame.
A aj s bratom.
Stále... niekedy máme problémy,
ale niekedy sa porozprávame, takže...
Pneumatika odišla.
Ak máš málo peňazí, vymeň pneumatiku.
Hej. Ak mi prídu peniaze, vymením.
Ak budú peniaze, mám vymeniť celú mašinu.
Ale nemám peniaze.
Ako sa majú deti?
- Všetky sú v poriadku. - Dúfam, že áno.
Môj syn dostal štipendium.
Tam?
- Dostal štipendium v zahraničí. - Kto ho tam dostal?
- Boh a oyinbo. - Oyinbo?
Takže ho tam dostal len tanec?
Len tanec.
Vďaka Bohu.
Dobre. Ďakujem.
Zase tak isto.
- To isté afro, čo minule. - Dobre.
Snívalo sa mi, že som umrel.
Zamyslel som sa, keď umriem, kto ma pochová?
Kto ma vezme domov?
Ale odkedy som sa dozvedel dobré správy o synovi,
ak umriem zajtra, umriem v dobrej viere.
Už žiaden strach.
Mame a rodine som sľúbil...
že ich nikdy nesklamem.
Je to veselý a dobrý chlap
Daj mi päť.
Je to veselý a dobrý chlap
Je to proste tak
Hip, hip, hip, hurá!
Nie, počkaj!
Vedela som, že to raz príde, už keď mi umrel otec.
Predpovedala som, že to tak bude, a sme tu.
Áno. V ten deň tam tancoval.
Taký špeciálny tanec na pohrebe môjho otca.
A preto vravím, "J"!
J!
- E! - E!
- Ž! - Ž!
- I! - I!
- Šťastnú cestu. - Ďakujem.
Š!
Ježiš!
- Oya, daj si, daj si. - Mmmesoma, to mne...
budeš chýbať, mame nie.
Bude mi chýbať moje dieťatko!
Jedz, jedz, jedz.
Všetky tie wahala, čo zvykol Mmesoma...
Oya, pošúchaj mi brucho!
- Mami, ďakujem, ďakujem, ďakujem. - Vidíme sa.
- Ahojte.
Moja hlava.
Choď do postele.
Zajtra skoro vyrážame.
Nna, dobrú noc.
Tvoja posledná noc s nami.
Žiadne dobrú noc?
Dobrú noc, mami.
Dobre. Dobrú noc. Spite sladko.
Dobre.
Vieš, že dnes tu takto sedíme posledný krát?
Potom už pôjdeš na letisko.
Budeš mi veľmi chýbať.
Ale som šťastná.
Robíš mi radosť, synček.
Ďakujem, že môžem byť na teba hrdá.
Prosím ťa o jedinú vec,
vedz, čo tam ideš robiť.
Vedz, čo tam ideš robiť. Nezabudni, odkiaľ si prišiel.
Prosím, nezabudni, odkiaľ si prišiel.
- Budeš mi veľmi chýbať. - Aj ty mne.
Aj súrodencom.
- Aj oni mne. - Aj otcovi budeš chýbať.
- Anthony! - Mami!
Oya, poďme. Už je čas.
Poďme.
Niekto musí vypnúť svetlá.
Riadne zamknite.
Anthony ide na letisko!
Šťastnú cestu, dobre? Buď dobrý, jasné?
- Hej. - Ahoj.
Ahoj.
Pamätaj na svoju matku.
Moje dieťatko...
Budeš mi chýbať. Budeš mi chýbať, chlapček.
Musíme všetko opraviť manuálne.
Prosíme o trpezlivosť. Ide to pomaly, ale robíme, čo môžeme.
...ľúbi ťa. Nie je to... Nie je stratený.
Počuješ? Nie je stratený.
- Len cestuje. - Je to v poriadku.
Neboj sa. Keď pristane, zavolá ti.
Dobre?
Dámy a páni, predné dvere sú zavreté
a pripravujeme sa na odlet a cross-check.
Hej, na!
Chýba ti brat?
Neboj sa.
Keď doletí, zavolá.
Vitajte v Spojenom Kráľovstve
na londýnskom letisku Heathrow.
elmhurst škola baletu
Na konkurze o miesto v Elmhurste bolo 527 mladých ľudí.
DOSIAHNI, PREKVITAJ, PREKONAJ, VYNIKAJ
Na každú osobu v tejto miestnosti
pripadá desať ďalších ľudí, ktorí by chceli byť na vašom mieste.
Takže chcem, aby ste si pamätali,
aké je úžasné, že ste sa sem dostali.
Prosím, zatlieskajme našim novým študentom.
Mmesoma!
- Ahoj, mami, pekné odpoludnie. - Nna!
- Ako sa máš? - Dobre.
- Teraz si v škole? - Áno.
Môj chlapček!
To je tvoja izba?
- Mami, pozri sa na moju posteľ. - Londýnčan!
- A tu mám stôl. - Páči sa mi to tam.
Ďakujem.
- Jedol si? - Áno, mami.
- Si v poriadku? - Áno.
Zavolám ti neskôr večer.
- Zavolaj, porozprávame sa, dobre? - Dobre.
- Ahoj, zlatko. - Ahoj.
Budem bývať s kopou detí, ktoré si nikdy nevidel.
A... hej.
Bojím sa, že možno nezapadnem.
A set.
Len trochu von z kruhu.
Dva... trochu rýchlejšie.
Tri. Štyri. A ukážte to allongé.
To je štvrtá.
Ak to bolí, zastavte sa.
Ak máte v svaloch taký teplý pocit,
to je dobre.
Keď to pokračuje do pálenia, to nie je príliš dobrý pocit.
Tlač sa hore. Hore.
Ak to príliš bolí, môžeš prestať.
Chceš sa hrať?
Nie.
- Iste? - Hej.
Piata. Relevé.
Druhá strana.
Trochu ti obmedzím tie boky.
Tak. Aby si ich udržal kde majú byť.
Cítiš, že teraz to je trochu ťažšie?
Hej? To je ono.
Musíš používať svaly, aby si to ovládal.
Neboj sa. Idem z cesty.
Pevné brucho, chlapci!
To je ono.
Ešte jeden a la seconde!
Dobre, dobre.
Anthony.
Požičiam si ťa na sekundu.
Dobre. Takže učíme sa ovládať toto.
Deje sa to, že to celkom dobre upravuješ,
ale potom sa necháš uniesť
a ide to takto, uf, a sme znova tu.
Treba to udržať.
Chce to veľkú silu!
Jasné?
Malo by to byť bez chyby.
Ak si myslíte, že je to ťažké, počkajte na letnú šou,
začneme robiť komplikovanejšie veci.
Bude to oveľa intenzívnejšie.
Niektorí ľudia hovoria, že to nikdy nezvládnem.
Čo ak majú pravdu?
Vždy, keď myslím na to, ako ma roky šikanovali,
cítim sa veľmi zle.
A kvôli tomu neodpovedám ľuďom tak, ako by som mal.
Hej, zvykol som byť taký, že chcem byť len sám.
Hej.
Moja myseľ mi niekedy hovorí, že niekedy...
bude všetko v poriadku.
Ahoj mami, dobrý večer.
Dobrý večer, zlatko. Ako sa máš?
Cítiš sa dobre, však?
Hej.
Dobre.
Pamätaj na našu dohodu. Buď dobrý chlapec, jasné?
Vieš, že máme dohodu?
- Dal si mi sľub, však? - Hej.
Vždy si pamätaj, odkiaľ si prišiel, rozumieš?
Hej.
Ráno skôr, než vyjdeš von, pomodli sa, dobre?
Hej.
My sa tiež za teba modlíme.
Hej.
- Nezabudni, dobre? - Áno, mami. Dobre, mami.
Poď, pozdrav sa Anthonymu.
Ahoj.
Vyzeráš ako...
Kde si teraz?
- Doma. - Čože?
Teraz hovoríš ako starý Európan.
- Len som... - Hovoríš so svojou mamou, prosím.
PRÍŠERA VOLÁ
- Stále si vyfarbuješ? - Hej.
Ukáž mi to.
Tento je en pointe.
- Aha. - To čierne sú topánky.
Áno, prvá pozícia.
Aha, to ti ukazuje všetky pozície?
Hej. Toto je sissonne.
Odkiaľ to máš?
- Bol to darček. - Páni.
- Je to fakt super. - Hej.
Dobrú noc.
Je Bob Marley z Nigérie?
Bob Marley? Myslím, že áno.
Mám rád Boba Marleyho.
- Hej? - Hej.
- Dobrú noc. - Dobrú noc.
Dobrú noc, Sam.
Päť, šesť, sedem, a.
To bola zábava!
Naučíš nás niečo po nigersky?
- Ako? - Len tak, povedz nám nejaké slová.
Ako sa povie „ahoj“ po nigersky?
- Ahoj. - Ahoj.
- Hej. Je to tak isto. - Tak isto?
Hej.
Pozri na Sama. Poslal som to mame.
Spravil si mi srandovnú fotku?
Poslal som ju mame.
Takže Anthony,
keď prihrám tebe alebo Bertovi, vystrelíš.
Vieš ako kopať do lopty?
To je ono.
Pekne, Anthony.
Ideš, ideš!
Dobré.
Ako veľká časť Európy,
neskorší Anglosasi vyvinuli spôsob dokazovania,
ktorý využíval silu živlov...
vody a ohňa.
Ak ste boli podozriví zo zločinu,
podrobili vás rituálu,
a to bolestivej a nebezpečnej skúške:
ordálii.
- Ako dlho... - Nie!
Nie!
Potom sa pozrieme na zločin a trest
v dobe renesancie, alebo znovuzrodenia, lebo to je po francúzsky,
ktorá trvala 200 rokov, 1500 až 1700.
Potom sa pozrieme na 18. a 19. storočie.
A nakoniec sa pozrieme na zločin a trest v modernej Británii.
Mohli by ste si to zapísať?
Nevidím, čo je na tabuli.
...tie obdobia v knihe.
Nie to.
Nízke demi plie. Raz a dva.
Natiahnite, tri a štyri.
A päť, šesť.
Sedem a osem.
Hore. Raz, dva.
Dole. Tri, štyri.
Dégagé a la seconde. Šesť.
Nižšie. Sedem, osem.
Dobre. Tendus.
Ďakujem.
Otvor oči, Anthony.
Oči sú veľmi dôležité.
Bude lepšie, keď ne...
Bolia ma oči.
- Prosím? - Bolia ma oči.
- Trochu ťa bolia oči? - Hej.
Aha, dobre. To mi je ľúto.
- Už od rána? - Áno.
- Dobre. Vyspal si sa dosť? - Áno.
Kedy... kedy si sem priletel?
- Vieš, kedy to... - Pred dvoma týždňami.
- Dva týždne? Okej. - Dva týždne. Hej.
Tak... asi si len musí privyknúť
na inú krajinu a iné podnebie
a iný vzduch a jedlo a to všetko.
Môže ťa to ovplyvniť.
Ak ťa to trápi, neskôr pôjdeme do zdravotníckeho centra,
dobre?
Dobre, šéfe.
Ďakujem...
- V poriadku? Uvoľni sa. - Hej.
Prosím, prečítaj najmenší riadok, ktorý vidíš ostro.
K, R, N?
Vieš skúsiť prečítať tie riadky pod tým?
- Ani nie. - Ani nie.
To je v poriadku.
Teraz uvidíš svetlo.
Dobre, chvíľu pozeraj rovno dopredu. To je tá najťažšia časť.
Nehýb hlavou. Ide ti to skvele. Dobre.
Výborne.
V nejakom bode tvojho života si mal...
povedzme taký bacil, ktorý sa volá toxoplazmóza
a to ti ovplyvnilo sietnicu na zadnej strane oka.
Je ťažké určiť, kedy sa to stalo.
Mohlo to by tesne pred narodením alebo po ňom.
A sietnica je tá časť oka, ktorá funguje ako foťák.
ako film vo foťáku alebo ako čip vo foťáku.
Tá časť pretvorí svetlo na informáciu.
Pravá.
Oči sú veľmi dôležité.
- Ďakujem. - Vďaka. Ahoj.
Ahoj. Haló?
Vyšetril ho miestny očný lekár
a jeho stav je už dlhodobý.
Vyzerá to tak, že na pravé oko vidí veľmi málo,
takže ho odporučili k špecialistovi.
Medzitým tam príde učiteľka, Judith,
ktorá s ním bude pracovať individuálne.
Máme aj sestričku, ktorá mu pomôže s duševným zdravím,
ak to bude potrebovať.
V čom je problém? Čo spôsobuje tie jazvy?
No keď mi spravili... keď mi spravili...
keď mi spravili fotku,
odfotili mi to vzadu, akože,
akoby zadnú stranu môjho oka.
Hej.
- Neboj sa, budeš v poriadku, rozumieš? - Hej.
Akože, niekedy mi to bude dosť prekážať.
Dúfam, že sa nebojíš.
Bojím.
Prečo?
Lebo môže prísť moment, kedy nebudem môcť tancovať.
- Vážne? - Áno.
Môže to...
Bojím sa, že to bude...
že to ovplyvní môj tanec.
Panebože.
- Neboj sa. Budeš v poriadku, dobre? - Hej.
Neexistuje nič, čo Boh nedokáže.
Boh nedovolí, aby ti oko stálo v ceste k budúcnosti.
Je to moja vina.
Som ticho, keď som smutný. Nerád sa rozprávam.
Takže keď to začalo, nepovedal som jej to.
Čo ak nemôžeš nič robiť?
Čo ak už nemôžeš tancovať?
Bojím sa, že ma kvôli tomu pošlú späť do Nigérie.
Áno. Hore.
Dobre, nohu vpred.
A áno. Hore, hore, drž brucho.
Ak...
veľmi rýchlo...
Hej.
...pôsobí mi to na oči, a...
Aha, dobre. Rozumiem.
Ale my sa vlastne netočíme, však?
- Hej. - Otáčame sa na bode rovnováhy.
Musím tvrdo pracovať,
aby som bol tam, kde sú oni.
Mám dve sestry. Obe sú staršie.
Aha. Fajn.
Vychádzam s nimi dobre, ale jedna je veľmi otravná.
Ona... hej.
Inak je milá.
Brat má 11.
- Takže ste si dosť blízki. - Ani nie.
Moc si nerozumieme.
A rozumieš si so sestrou?
Áno, celkom.
Kto je tvoj spolubývajúci?
- Samuel. - Samuel.
Hej, je vtipný.
Niekedy je v noci taký, že...
- Pozri na tie graffiti. - Je to super.
Páni. Ako ninja korytnačky.
- Pozrite! - Nie.
Veľmi sa bojím výšok.
- Pozrite na to. - Kde?
Tamto je divné.
To a to, a to...
Sam, čo je toto?
„Všetko, čo vidíme, alebo sme,
je len snom v sne.“
Veľmi mi chýba rodina.
Čo chcela tvoja mama, aby si robil naozaj?
Chcela, aby som tancoval.
Takže ťa v tom podporuje?
Naozaj dosť ma podporovala.
Umoren, Omoami, Omaren.
Prosím, daj hlavu trochu...
Prosím, daj hlavu preč z...
Ako veľmi máš rád svoju mamu?
Od jedna do 100? 100.
A v ten istý deň som robil toto.
Pán Grundy bol taký, že „Čo, hráš v kapele?“
A ja, že: „Nie!“
V Nigérii som nemal kamarátov,
tak som sa sústredil na tanec.
Ale ľudia si zo mňa robili srandu.
Ako si sa cítil, keď si z teba uťahovali?
Keď spomínam na tie dni,
vidím to tak,
že bol vtedajší Anthony, a tu je terajší Anthony.
- To je grécke, nie? - Hej.
- Staroveké. - Hej.
Predstavte si, že ste v svadobnej torte.
Je to ako Charlie a továreň na čokoládu.
Áno.
Sedem, päť, deväť, koľko?
79528.
Labutie jazero.
Luskáčik.
Päť, štyri,
tri, dva...
Bože!
- Nie. - Je to super.
Nie. Veľmi sa bojím.
Nie.
- Ideme zas hore. - Netoč tým.
Netoč tým. Netoč tým.
Musím ísť dole. Nie, musím ísť dole.
Musím ísť dole. Nie!
Takže sa nečešeš?
V pohode?
- Hej. - Čo sa stalo?
Nič, len vzadu na hlave to mám...
- Zamotané? - Hej.
- Páni. - Poďte sem. Ideme na javisko.
Keď tancujete v škole
a učiteľ vám povie, že máte hľadieť hore a do diaľky,
predstavte si toto.
- Hej? Predstavte si to. - Hej.
Čo musím urobiť, aby som bol ako vy?
Čo musíš urobiť? No...
Lebo chcem byť hlavný tanečník.
Verím, že to všetci dosiahnete kopou tvrdej práce,
odhodlaním a vášňou.
Ale ak vám mám dať radu,
buďte sami sebou. Dobre?
Lebo každý z vás je jedinečný.
Ide o to, aby ste boli individuálni,
aby ste vystupovali a súzneli,
aby ste vyrozprávali svoj príbeh publiku,
ktoré sa na vás prišlo pozrieť.
Výborne. Veľmi dobre.
Akoby to z teba prirodzene plynulo.
Myslím, že ťa nestálo veľa námahy
- vytvoriť choreografiu, však? - Hej.
Aj si improvizoval?
- Áno. Áno. - Improvizoval si.
Tá časť na konci bola improvizácia.
- To je veľmi ťažké. - Hej.
- Chcela by som vedieť, aký máš príbeh.
Asi ani nemám príbeh,
iba moja sestra má rada hudbu, takže, hej.
Aj keď sa to na prvý pohľad nezdá, možno je to...
pre teba, napríklad...
môže to byť emócia, ktorú si si spojil so sestrou.
A to je to, čo vidíme...
Lebo vidím niečo v tom, čo robíš.
Je to obraznosť, mihotavá forma,
neviem, vo svojej mysli skáčeš z obrazu do obrazu pri tom, ako tancuješ.
Mohol by to byť pre teba dobrý príbeh,
cit pri tanci naviazaný na niečo z domova.
Uvažuj o tom do budúcna.
Skonkretizuj svoj príbeh
a to ti umožní udržať si charakter
od začiatku až do konca.
- Iste. - Dobre?
Vieš, čo budeš robiť na Vianoce?
Ostávam v Spojenom kráľovstve.
Kiežby som mohol ísť domov do Nigérie.
Ale nemali sme dosť peňazí na víza
a letenky a tak.
Asi ti neustále chýba mama.
Fakt, je to hrozne ťažké.
- Ťažšie, než si myslíš. - Hej.
- Ahoj. - Ahoj. Budeš mi chýbať.
- Aj ty mne. - Hej.
Anthonyho vidím ako svetlo našej rodiny.
Tak veľmi mi chýba, že niekedy aj zabudnem, že tu nie je.
Dobré ráno nne! Šťastný Nový rok.
Ako si tam strávil Vianoce? Bavil si sa?
- Bola to nuda. Bolo to takéto, ale... - Hej.
Drž hubu!
- Chýba ti domov? - Áno.
Bol si u očného?
Myslím, že neskôr pôjdem k druhému.
Haló? Mmesoma?
- Ako sa máš? - Ahoj, oci.
Máš veľmi suché pery. Máš balzam?
Daj si rúž, červený.
Čo to s ním je?
Budeš vyzerať sviežo.
Takže ako dlho si tu?
Tridsiateho to bude pol roka.
Dobre. A páči sa ti tu?
Hej.
Stavím sa, že ti chýba domáce jedlo, čo?
- Hej. - A jedlo od mamy.
Áno, to si viem predstaviť.
To si viem predstaviť.
Ale tvoja rodina je na teba určite veľmi hrdá.
Áno.
- Prepáč, Anthony, že mi to tak trvá. - V pohode.
Som trochu perfekcionistka, asi aj ty.
- Chceš robiť všetko správne. - Hej.
To som celá ja.
Pýšim sa svojou prácou tak, ako aj ty.
Už len posledné detaily
a môžem pokračovať vo svojom živote.
Drž plecia.
A záver.
Teraz hore.
Lepší sa to.
Aká elegantná línia. Drž ju.
To nič. Dobre?
Čo robíš po večeri?
Ale, veď vieš.
- Odkiaľ máš džús? - Dal mi ho.
Počkaj.
Počkaj...
Čo dávaš... kto to je?
- Drž hubu. - Čo?
Je rovno za tebou, takže...
No hej.
- Takže čo bolo? - Chceme to vedieť.
Nie.
Nič nám nepovieš?
Nepovieš najlepším kamošom, ako to šlo na rande?
Nie!
Dáš to.
- Bolo to trápne? - Nie!
- Šlo to zle? - Madu má tajomstvo.
- Nechcem o tom hovoriť. - Hej, myslím, že máš...
Máš tajomstvo, Anthony?
Pozval si ju von? Súhlasila?
Nie.
Ani neviem...
Vieš tancovať.
Ako tancovať? Viem len balet.
Nie, veď vieš, street a tak.
Nie, neviem street dance.
Neurobím to. Nie.
Nebuď nervózny.
Panebože.
Ahoj.
Nervy. Prepáč.
Hej. Ahoj.
Takže vlastne
som ti chcel poďakovať za...
vieš, že si dobrá kamarátka a...
A tak, hej,
v podstate si jediná ozajstná kamarátka, akú som mal.
Takže preto som ti toto priniesol na Valentína.
Ďakujem. To je milé.
- Hej. - Sú krásne.
- Ďakujem. Hej. - Ďakujem.
Uvidel som ich v obchode a tak... v podstate...
- Ďakujem. - Hej.
Ja...
Panebože, som fakt veľmi nervózny.
To nič.
- Bolo to zlé? - Nie.
Z môjho uhla pohľadu to bolo dobré.
Bolo to veľmi dobré.
- Vážne? - Hej.
Je zima.
No tak. Marshall ti môže robiť dohadzovača. Má kopu dievčat.
Nehanbi sa. Je to fajn.
- Nie! - Hej, je to fakt dobré.
- Myslel som, že chodíš s Lulu. - Nie.
Veď si jej dal darček k narodkám.
Áno, ale sme len priatelia.
Počkaj.
- Pamätáš, keď sme naposledy šli do Aldi? - Aldi, áno?
Kúpil som si nanuk a dal so ho pani Leicesterovej
a stále ho má v mrazničke.
Neviem ako si ho mám od nej vypýtať.
„Pani Leicesterová, mohol by som si, prosím, zobrať svoj nanuk, prosím?“
Pripravuješ sa na letnú šou?
Už sa pripravujete?
Máme pred sebou celý týždeň tanca. Alebo dva.
- Dva týždne. - Dva týždne plné tanca.
Tešíš sa?
Všetci sa tešia.
Bude to kopa tvrdej práce a najväčšie vystúpenie, aké som kedy mal.
Som trochu nervózny.
Dobre. Utíšte sa.
- Už ste hore? - Áno.
- Áno? Plní energie? - Áno.
V pondelok skúšame na javisku,
Dobre? Aby ste si zvykli na svetlá a tak.
Nechoďte príliš blízko seba, dievčatá.
Buďte hneď za sebou. Áno.
Pozor, slečna Lindsay!
Počúvajte hudbu.
Dobre. Rozostupy boli skvelé.
Je to lepšie.
Len ste boli trochu príliš blízko, keď ste...
Neboj sa, že sa zadýchaš. Dobre?
Budeš pokračovať v dýchaní
a dych sa ti spomalí a budeš ako nový.
Keď to budeš robiť častejšie, zlepší sa ti aj výdrž
a dych sa ti upokojí rýchlejšie. Dobre?
To je vytrvalosť. Okej?
Výdrž, aby noha ostala hore.
Stále budeš pracovať na dvojke.
Máš na mňa niečo?
Nejaké otázky?
- Nie. - Nie?
Ďakujem.
Päť, plié šesť.
Otvoriť sedem, osem.
Natiahnuť... tri.
Dve nohy, ako vo výskoku.
Plié šesť.
Otvoriť sedem, osem.
Pre zjednodušenie poďme...
Nikdy som sa ťa nespýtal, kde si sa naučil tancovať?
Bolo ťažké nájsť baletnú školu?
Áno.
Ale prestal som chodiť,
lebo môj učiteľ tanca nebol príliš milý.
Čo robil?
Toto mám od neho.
Normálne nás mlátil, keď sme spravili chybu.
- Bol zlý na každého? - Áno.
Ako?
Moc o tom neviem, ale myslím, že to bolo veľmi zlé.
Aha.
Nedostanete puding, lebo ste nezjedli zeleninu.
- Je to férové? - Nie.
No, je to na debatu. To sa u mňa doma stáva.
Musíte každé ráno vstať do školy,
či sa vám to páči, alebo nie.
- Nie, nie je to fér. - Dobre?
Nemôžeš ísť do školy, lebo si dievča.
Nefér.
To sa stáva v niektorých častiach sveta.
Máš 12 a musíš pracovať, aby si pomohol rodine.
- Nefér. - Dobre. Takže...
Prosím, nemáte servítku? Slzí mi oko.
- Iste. - Ďakujem.
Takže všetci súhlasíte, že to nie je fér.
Ale niektorí ste hovorili, že ani toto nebolo fér.
- Teraz sa pozri na mňa. - Dobre.
Pozri sa na moju tvár. Vidíš ju?
Vidím vašu tvár, ale s týmto okom
vidím asi len polovicu tváre.
Dobre. Ktorú polovicu vidíš?
Túto alebo túto stranu, či vrch alebo spodok?
- Túto stranu. - Dobre.
Keď dám takto ruku, koľko prstov vidíš?
Asi jeden prst. Áno.
Dobre. A teraz?
Neviem.
Dobre. Vidíš, že hýbem rukou?
- Áno. - Dobre.
Otvor oči trochu viac.
Pozeraj sa rovno do svetla. Skvelé.
A teraz sa pozri doprava.
Výborne.
Môžem sa ti pozrieť aj na ľavé oko?
- Áno. - Pozeraj sa rovno pred seba.
Dobre. Môžeš sa uvoľniť.
Treba si zapamätať, že časť sietnice
ľavého oka funguje celkom dobre.
A to ti pomáha vidieť, to ti pomôže v kariére.
Tieto zmeny nie sú progresívne.
Takže už viac nebudeš strácať zrak.
Ale pravé oko máš do značnej miery slepé.
Máš zachované zorné pole, takže vidíš veci po stranách.
Ale stred zorného poľa nevidíš.
Lekári nemôžu spraviť nič,
aby Anthonymu zlepšili zrak.
Takže zrak, ktorý má teraz,
bude mať už navždy.
Dobre.
Dobre? Nie sú to správy, v ktoré sme dúfali.
Ale nebude sa to zhoršovať.
Čo keby sme ťa poslali na Veľkú noc do Nigérie za rodinou?
Možno ti to navráti silu
na letný semester, tá letná šou dá zabrať.
Áno.
Toto už mení farbu.
Je to vynosené.
A už aj nemódne.
Ježiši!
Chibuzo! Mmesoma prišiel!
Ježiši! Kto som?
Ježiši! Chibuzo?
Panebože!
Ježiši!
Oci, Mmesoma je tu!
Hej! Mmesoma je tu!
Choď zavolať otca, choď zavolať otca.
Moje dieťa je tu!
Moje dieťa.
Hej! Ježiši! Nna, si to ty?
Si to ty?
- Si to ty? Si to naozaj ty? - Áno.
Ježiši!
Moje dieťatko je tu, od rána...
Skoro ste ma zabili!
Nemôžeme ťa zabiť!
Moje dieťa je tu.
Vitaj.
Panebože.
Ježiši, ďakujem ti!
Panebože. Nna pozri sa na mňa.
- Otoč sa. - Ježiši.
- Nnam, och! - Narástol.
Moje dieťa je doma!
Moje dieťa je doma! Hej!
Mmesoma je späť. Poď sa pozrieť na Mmesomu.
Hej! Mmesoma je späť.
- Hej pozri sa na toho chlapca. - Všetci sa naňho pozrite.
Môj syn je doma!
Môj syn je...
- Ježiši! - Mmeso!
Môj syn je späť!
Preboha, už ma bolí hrdlo.
Môj syn je späť.
Môj syn je späť doma.
Môj syn je späť. Nna!
Si to ty?
Nakŕmim svojho chlapca.
Už sa budem pozerať len na teba.
Pane, chystáme sa do postele, ó Pane,
úpenlivo ťa prosíme o ochranu,
aby sme spali a zobudili sa ráno v bezpečí.
Bolí ťa hlava?
Nebolí, len je horúco.
- To je nigerské počasie. - Nie, je to hrozné.
Je to horšie, než som si myslel.
Keď to začne škriabať, je to otravné, však?
Trochu.
Dobre.
- Pomáhajú tie kvapky to očí? - Áno.
Je mi to veľmi ľúto. Cítila som sa vtedy naozaj zle.
Je to v pohode.
Dobre.
Prosím, keď sa vrátiš, snaž sa to používať, dobre?
Budem ti to pripomínať.
Budem ti to pripomínať, dobre?
Pôjdeš so mnou na tréning?
- Musíš ísť. Musíš do mnou ísť. - Nie, dnes nie.
Dnes musíš ísť so mnou.
Nie.
Prečo?
Akože prečo?
Poďme. Ideme.
Prihraj.
Prihraj loptu, na.
Ustupuj.
Nech sa lopta nezastaví.
Než sa vrátiš do Spojeného kráľovstva,
chcem, aby si sa zmieril s bratom.
Je to len malý chlapec, musíš to zvládnuť.
Malý chlapec? Veď má 12 preboha.
Môžete sa začať rozprávať, ja idem dovnútra.
Musím niečo porobiť. Idem dnu.
To, čo teraz, cítiš, je len jedna etapa.
- To je všetko, vyrastieš z toho. - Naučíš sa to ovládať.
Tínedžerom sa to stáva.
Akonáhle je niekto v tomto veku,
občas sa bezdôvodne nazlostia.
Nie, ja potrebujem terapeuta a tu nikoho neviem nájsť.
- Čo potrebuješ? - Terapeuta.
- Čo je terapeut? - Človek, čo ti pomôže s problémami.
- Ja ti neviem pomôcť? - Nie.
Tony...
Neboj sa, vezmem ťa k svojmu veštcovi.
Nepotrebujem tvojho veštca.
- Potrebuješ ho. - Potrebujem terapeuta, nie veštca.
- Potrebuješ ho. - Nie, nepotrebujem!
Neexistuje nič, čo Boh nedokáže.
Potrebujem terapeuta, nie veštca, ďakujem.
- Pozri sa na mňa, a nemykaj sa. Tony! - Trasiem sa, keď som nervózny.
- Počúvaj, teraz je pozornosť na tebe. - Áno.
Veľmi ma tá vec znepokojuje.
Aj mňa tá vec znepokojuje.
- Tony, upokoj sa. - Prečo mi nepomôžeš?
- Snažím sa... Nie! - Prepáč, upokoj sa.
To, že máš v sebe takú zlosť, je zlé. Je to veľmi zlé.
No je to zlé, keď to sám neviem ovládať.
Snažíme sa ťa dať do poriadku. Chceš nám povedať, že...
Aj ja sa snažím dať sa do poriadku.
Keby ste prestali opakovať všetko dookola,
keď už som to raz povedal.
Nie, Tony...
- Nie. - Poď. K mame.
To som ja, je to v poriadku.
Rozplakal si ma, je to v poriadku.
Je to v poriadku.
- Anthony. - Áno, slečna McCamish.
- Cian. - Áno, slečna McCamish.
Marshall. Molly.
Ako to vyriešime?
Som si vedomý, že pre niektorých z vás
to bude prvé vystúpenie pre Elmhurst.
Takže to budeme skúšať, kým to nebude dokonalé.
Je to dôležité vystúpenie.
Preto ste tu.
Pripravte sa, ôsmaci! Ste pripravení?
Celý priestor až dozadu.
Držte pohľad vysoko.
Dobre. Výborne.
Moje oko mi možno ukončí kariéru.
Naučili ste sa kvôli koncoročnej šou niečo nové, však?
Je to o práci s partnerom a tímovej práci.
Čo by ste povedali, že je najdôležitejšia vec
pri práci s partnerom?
Počúvať ho a prispôsobovať sa tomu, čo chce.
Výborne. Takže komunikácia.
Mali by sme byť obaja spokojní s tým, čo robíme.
Skvelé, áno. Spokojní.
Áno, musíte naozaj zapojiť nohy, zapojiť prsty na nohách. Tvrdá práca.
Dole a na jednu, ruky dopredu. Krásne.
Presne tak. Hovoríš tým, „Pozrite na moju nádhernú prácu.“
Koncoročné vystúpenie je oslava vašej vynikajúcej práce.
Môžete byť na seba za tento rok hrdí.
Päť, šesť, sedem, osem, ukáž!
Viac dôrazu na ukázanie! Áno!
Nie je to zlé. Nie je to dokonalé, ale ani zlé!
Pripraviť!
Hore!
Aha. A raz, dva...
Relevé. A...
Zvykol som sem chodiť na bicykli a potom tadiaľ do školy.
Je to tu tiché.
- Je to dobré, nie? - Hej.
Mám rád tiché miesta.
Ale nie. Picasso!
Veľa šťastia zdravia, milý Anthony!
Veľa šťastia, zdravia!
Hip, hip, hurá!
Poď, sfúkni sviečky.
Niečo si praj.
Čo to robíš?
Má dlhé uši, lieta.
- Sú ako krídla. - Hej.
- Musíš si dať kvapky do očí. - Hej.
- Chceš to spraviť teraz? - Áno.
Dobre.
Takže toto je prvá veľká produkcia,
- ktorú si mal? - Áno.
Kopa ľudí tam pobehuje a ty musíš ostať pokojný,
lebo musíš vystupovať.
- Áno? - Áno.
Takže keď si v pozícii, máš niekedy závrat?
- Áno. - Áno.
A čo robíš, aby to nebolo také ťažké?
Máš nejakú svoju techniku?
- Nie, ani nie. - Dobre.
Päť, šesť, sedem a osem.
- Ale to musí byť silno, však? - Áno.
Áno, dobre.
A potom prídu dievčatá a dvíhame ich.
Je dosť jasné, čo sa deje...
Vidíš jej pás jasne?
- Áno. - Dobre.
Silné brucho. Silné stehná.
Skús to zahrať.
A hore.
- Vidíš poslednú osobu? - Áno.
- Vidíš? - Hej.
Takže si uvedomuješ, že na to používaš ľavé oko.
Odkročíme do boku, pokloníme sa a potom sa držíme za ruky a ideme ďalej.
- Áno. Ale tam máš posilu. - Áno. Mám.
Takže to nie je problém.
- Nie. - Nie.
Takže si si našiel svoje spôsoby, ako na to, však?
To preto, že si šikovný.
A budeš sa držať pokope a cítiť svoju os.
Aha, no vidíš. Tri.
A prečo? Lebo si sa naozaj sústredil, však?
Áno. Plecia.
Koniec.
- Ukáž sa. - Nechceš to vidieť.
Chcem to vidieť.
- Nie, nerob, nie. - Nie, vyzeráš dobre.
- Nie, nevyzerám. Nie, akože... - Ale áno.
Myslím, že to môže byť, nevidím ani sám seba.
Vau, to je veľké, čo?
- Zväčšuje mi to oko. - Počkaj, otvor oko.
- Nie, len toto oko. - Vau.
Páči sa mi to.
Myslíš, že ti to možno ovplyvní tanečnú kariéru?
Alebo akože, trápi ťa to?
Áno, trápi.
Ale možno, keď budeš makať a makať.
Nezmizne to, ale možno ti to pomôže
robiť lepšie piruety.
Vlastne som trénoval otočky so zavretými očami.
To bolo dobré,
- môžeš to skúšať. - To bolo fakt dobré.
Aj keby som nevidel,
viem, kde je vpredu, vzadu a do strán.
- Hej, nebude to zlé. - Hej.
Hej.
Niekedy sa pýtam sám seba, či budem vynikať v tanci.
A niekedy si myslím, že na to nemám.
Vždy, keď ma šikanovali...
Nevzdal som to vtedy,
takže nevidím dôvod, aby som sa vzdal teraz.
Si nervózny?
- Skôr sa na to teším. - Hej?
Vieš, kedy prídu tvoji rodičia?
Myslím, že prídu neskôr.
Niekedy si zavriem oko a predstavím si, že som na veľkom javisku...
Myslím, že si bol v tej letnej šou skvelý.
Mal si nával adrenalínu?
Pamätaj si, že to je obrázok,
v ktorom si ukázal všetko, čo si sa za rok naučil.
Myslím, že si si zlepšil rovnosť pozícii
a ďalšia vec je, že miluješ pohyb.
Videl som to hneď, ako si prišiel.
Naozaj miluješ pohyb a tanec.
Medzi 8. a 9. ročníkom je naozaj veľký skok.
Nebudú ťažšie len kroky, ale aj intenzita.
Tiež sa zvyšujú očakávania a požiadavky.
Na to by si mohol trochu zatlačiť, dobre?
Ale hlavné je udržať pokoj,
možno kvôli tomu, čo sa ti stalo v minulosti,
drieme v tebe panika, to mierne... dobre?
Ale vedz, že tu si vo veľmi bezpečnom prostredí.
To som ti hovorila, však?
Je to tu veľmi bezpečné, nikto ti nebude ubližovať.
- Vidíme sa v 9. ročníku. - Vidíme sa.
Si v poriadku?
V pohode?
Budeš mi písať?
Ale nie o polnoci.
- Nie. - To zvykneš.
To lebo som o polnoci vždy hore.
Hej.
- Kruh. - Toto je trápne.
- Nejde to... - Pozri.
- Dobre. Tak... - Ďakujem.
Hej.
Budeš mi chýbať, Anthony.
Budeš mi chýbať, Sam.
Osem týždňov, super.
- Osem týždňov. - Hej.
Vidíme sa, Sam. Vidíme sa o osem týždňov.
Osem týždňov!
Nie viac.
- Ahoj. - Ahoj, Anthony.
Ahoj.
Šťastnú cestu domov.
Pozdravuj Picassa.
- Koho? - Picassa.
Aha! Dobre!
Hej.
Ak sa vieš hýbať ako...
Tanec je akoby spôsob, ako povedať svoj príbeh, ukázať city.
Niekedy vyjadrujem radosť.
Niekedy vyjadrujem bolesť.
Je to ako vypúšťanie hnevu, čo mám v sebe
a smútku, čo mám v sebe.
- Bolí to? - Áno, trochu.
- Naozaj? Prepáč. - Áno.
Prepáč, no. Čo si bábo?
Nie, teraz bolia tieto.
- Je to silno zatiahnuté? - Trochu.
Trochu.
Ako si sa naučil hovoriť tou britskou angličtinou?
Ako... proste to viem, proste viem, ako hovoriť...
akože normálne.
Ešte vieš hovoriť po ibsky?
Nikdy som nevedel hovoriť po ibsky.
Nehanbíš sa?
- Nie, prepáč, nikdy po ibsky nevedel. - Nie si z Igbolandu?
- Naučím ťa. - Nie.
Odteraz s tebou budem hovoriť len po ibsky.
- Ale rozumieš tomu, nie? - Hej.
Teraz nie som si úplne istý, kde mám domov.
- Už si tu bol? - Nie.
Niekedy som tu hral futbal.
Väčšinou v nedeľu ráno.
Myslím, že domov je miesto, kde máš pocit, že tam patríš
a kde si pokojný.
Ale nemyslím, že bez rodiny by to nešlo.
Kedy vám začína škola?
V pondelok, budúci týždeň.
- Ide ti matika? - Hej.
- Nie si v nej dobrý. - Som dobrý, ale nie až tak.
- Aké máš známky? - Veľmi dobré.
Áno.
Počul som, že si mal nulu na písomke.
Zoskočil by si odtiaľto?
Ak sa ma to spýtaš, zabijem ťa.
Pane, nech sa z neho stane profesionálny tanečník baletu,
tak ako o tom vždy sníval.
Prosím, nech dosiahne svoje sny, v mocnom mene Ježiša.
ANTHONY POKRAČUJE V ŠTÚDIU NA ŠKOLE BALETU ELMHUST
SO SNOM STAŤ SA HLAVNÝM TANEČNÍKOM V BALETE.
Preklad titulkov: Niki Zilizi