Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ett år in i andra världskriget står Storbritannien med sitt samvälde
emot Nazitysklands militära makt.
Hitlers flygvapen genomför tungt bombardemang
mot brittiska städer.
Denna period brukar kallas "Blitzen",
ett uttryck som härleds ur tyskans "blitzkrieg",
vilket betyder blixtkrig.
1,25 miljoner människor i Storbritannien evakueras
från bombade städer till säkrare områden.
Fler än hälften av dem är barn.
Där borta är det!
Lämna plats! Jag ska fram!
Ta ciggen ur munnen!
- Vem har ledningen? - Mer tryck!
- Vem har ledningen? - Full sprut!
- Vatten! Kom igen! - Full sprut!
Håll i!
Lyft upp den!
Försiktigt. Framåt! Gå framåt!
Såja! Ta tag i slangen!
Spela på trumman.
Gör det... Låt det kännas i hela kroppen.
Önska dig nåt.
Tänk.
- En önskan? - En önskan.
Vilken fin pojke. Vilken stilig...
Pappa!
Kom.
Pappa!
Kom. Vi är nästan framme.
Den här stationen är stängd!
Vi behöver skyddsrum!
Ni bör veta att skyddsrum inte tillhandahålls här!
- Öppna grinden! - Backa!
Denna station är inget officiellt skyddsrum.
Skyddsrummen är fulla. Vart ska vi ta vägen?
Håll dig intill mig.
Om ni har skydd där hemma kan ni använda det.
Ett stycke korrugerad plåt i trädgården, om ni har nån.
- Du måste skämta! - Backa,
annars blir nån skadad!
Den som blir skadad är du, om du inte släpper in oss!
- Tvinga upp dem! - Sätt fart!
Håll tillbaka dem!
Vi har barn här. För Guds skull, öppna grindarna!
- Bort från grindarna! - Vi har barn här!
- Öppna grindarna! - Vakt, det är mot lagen!
De här människorna är oskyddade!
Jag beordrar dig en sista gång. Öppna grindarna!
- In med er! - Gå in, George.
- Pappa, hur är det? - Ingen fara, kära du.
- Fortsätt, George. - Ta skydd, George.
Den vägen! Här borta.
Kom. Vi går längre in.
Förbannade fegisar! Det är vad ni är!
Hur kunde du lämna dem här?
Fortsätt, George.
Försiktigt.
Där.
Vi sätter oss här.
Det ordnar sig, Olly.
Jag lämnar dig inte. Du är trygg hos mig.
Det är fel mot honom, Rita. Du måste låta honom resa.
Ja.
Det ordnar sig, Olly.
Du, jag, mamma och morfar är hemma igen imorgon bitti.
Här. George.
Den här?
Varför kan du inte följa med mig?
Vännen, det är ett äventyr bara för barn, har jag sagt.
Inga vuxna får följa med.
Men det blir jättekul.
- Du får nya vänner. - Mina vänner finns här.
Ja, men du får leka lekar på landet.
Det blir kul.
Där finns kor och hästar och får...
De luktar illa.
Jag vill stanna hos dig.
Ja, jag vet.
Det är bara tills det här är över.
Sen öppnar skolan igen och allt blir som vanligt.
Jag lovar.
Snälla mamma, skicka inte bort mig.
Här.
Din pappa ville att du skulle ha den.
Hur vet du det?
Jag vet, för det var sån han var.
Eftersom du är hans son tillhör den dig nu.
Och den ska skydda dig.
Ja?
Sätt på dig skjortan och jackan.
Kom ner sen. Bra så?
Till alla föräldrar som ännu har barn hemma,
ni får en ny chans att evakuera dem.
Det är möjligt att de inte trivs
eller får hemlängtan.
Men alternativet kan vara otänkbart.
George! Skynda dig. Din frukost är klar.
Många bombanfall i natt...
- Allt väl, vännen? - Jadå.
...strax efter kl 20:00,
då varningssirenerna återigen ljöd.
Bombplanen möttes av kraftig luftvärnseld,
men några av dem tog sig igenom...
Allt ordnar sig.
En fältläkare sårades, och sjukvårdspersonal...
Anfallen har uppenbarligen syftet att sprida skräck.
Londons folk ska inte låta sig skrämmas av nazisternas terror.
I London fortlöper livet ungefär som vanligt och invånarna...
Jack? Vi har frukost på spisen.
Nej, men tack ändå, Gerald.
Jag måste se till mamma, och jag är i tjänst igen snart.
Hälsa till henne.
Hej då, Olly.
- Lycka till idag. - Åh, tack.
Var en duktig katt nu.
Var rädd om dig, pojken min.
Kom ihåg att vara modig och inte ge dig för översittare.
Vad brukar vi säga om dem?
Stor i orden, liten på jorden?
Ursäkta? Jag hörde inte. Tala högre.
Stor i orden, liten på jorden.
Bra. Kom hit.
Varsågod. För nödfall.
- Kom nu. - Tack, morfar.
Järnskrot! Järnskrot av alla slag!
Järnskrot av alla slag!
Järnskrot! Järnskrot av alla slag!
Järnskrot av alla slag!
- Ja? - George Hanway, nio år gammal.
Varsågod.
Fortsätt framåt längs perrongen!
Allt väl?
Älskar dig.
Glöm inte att vara lydig.
Och snyt dig inte i rockärmen. Använd näsduken.
Jag hatar dig.
George!
Den här vägen! Kliv ombord!
George, kom tillbaka!
- George! - Rita!
- Ombordstigning! - Rita, lugn. Han klarar sig.
Jag måste säga adjö ordentligt.
- George! - Rita!
Backa!
Ombordstigning!
George!
George, se på mig, raring! Varför vill du inte se på mig?
Snälla raring! Jag älskar dig!
Kan ni öppna...
Snälla! Nej. Snälla George!
- Snälla! Se på mig! Raring! - Han klarar sig, kära du.
Någon snäll familj tar hand om honom. Oroa dig inte.
Släpp mig!
George!
Allt väl?
Jag vet. Det är jobbigt som tusan att skicka iväg dem så där.
Men upp med hakan, va?
Åh, gaska upp dig, Rita.
Se det positiva. Du får vara för dig själv.
Du kan roa dig.
Han blir väl omhändertagen. Annars hade de inte evakuerat dem.
Det blir som att åka till Blackpool. Bättre!
Du sparar visst din röst till senare, va?
Du är säkert lite nervös. Det skulle jag vara.
Säkert att du klarar av det?
Visst gör hon det. Vi se fram emot det!
Det är hennes beslut.
Varenda människa kommer att lyssna.
Ja, jag vet, men det får henne att må bättre.
Hon är inte bara en mamma. Hon har en jättefin röst.
Fan också, min hand.
- Du är smutsig. - Dra själv.
Mina damer, kan vi sluta med småpratet och jobba vidare?
Ja, ja. Jag vet att idag är en speciell dag,
men det innebär inte att ni får börja slarva med arbetet.
Det finns soldater där ute, våra soldater, som är beroende av er.
Beroende av er!
Gud hjälpe dem.
Han ska få igen.
Jobba med den här!
Bra, Tilda!
Så ska det se ut.
Du är för rolig.
Visst är han jobbig?
Vi spelar förstås här ute.
Stå inte på sätena, pojkar och flickor.
Gå ner därifrån genast, grabben. Det är farligt.
Förlåt.
Nåväl.
Var inte så sur.
Du liknar min hund. Var har du svansen?
Låt honom vara!
- Titta, han gråter! - Saknar du mamma, va?
Låt honom vara!
Varför bryr du dig? Är ni ihop?
Håll klaffen.
Nu räcker det.
Om jag hör ett ord till från dig eller nån annan,
får ni sitta i vaktens kupé resten av vägen.
Då så.
Vem är en duktig hund?
Jaha, vem vill slåss? Du? Du?
Vem av er?
Som jag trodde. Stor i orden, liten på jorden.
Bra gjort. Jag heter Cathy. Vad heter du?
George.
- George, kvällsmat. - Okej.
Sätt igång. Kasta nån gång.
Lugn i stormen. Gå längre bort. Längre bort!
Kasta då.
Okej, du bad om det.
Fånga bollen!
- Jag har den! - Jag har den.
Sex!
Vad är det med er? Fummelpellar!
George, kvällsmat, nu.
Gå hem till mamma, din svarta oäkting.
Hur är det, George?
Hur är det fatt, kompis?
- Det är inget. - Det verkar inte så.
Vill du sjunga med oss?
Vad har hänt? Något på tok?
Ska vi sjunga lite?
Då börjar vi.
- Redo? - Redo?
- Mamma! - Såja!
Ja.
Härnäst på BBC, Victor Smythe som väntar på att presentera programmet.
Just det, mina damer och herrar.
Vi är redo att sända direkt till hela landet
om fem, fyra, tre, två, ett.
Detta var Work's Brass Band under sin dirigent, William Laughton,
som spelade "Trumpeter Bob".
- Hur ser jag ut? - Det inleder vårt bidrag...
- Du är jättefin. - ...till Works Wonders från denna fabrik
här i sydöstra delen av landet.
Som ni vet reser vi runt i hela Storbritannien
på jakt efter fabriksarbetare med talang,
som kan uppmuntra nationen.
Idag har vi ammunitionsarbetaren fröken... Fröken Rita Hanway.
Heja, Rita! Kör hårt!
Inte så högt.
Den här sången är för alla föräldrar vars barn har evakuerats,
och för min pojke, George.
Då börjar vi.
Förlåt.
Kan vi börja om?
Då så.
Tack.
Vi behöver skyddsrum! Öppna tunnelbanan!
Förlåt.
Vi behöver skyddsrum! Öppna tunnelbanan!
Och nu, mina damer och herrar, går vi tillbaka till studion.
Tack.
Vi behöver skyddsrum!
Öppna tunnelbanan!
Gör det bara. Prata med honom.
Hej, jag heter Tommy. Vad heter du?
George.
Georgie var en filur minsann. Ingen kysste flickor som han.
Lilla Tommy sjöng för maten.
Proppade i sig brödet och salaten.
Okej.
Det här är mina bröder, Archie och Ian.
Vill du se min skalbagge?
Vill du hålla i den?
Den heter Gerry.
När vi kom till Somerset tänkte de skilja oss åt.
Det gick vi inte med på.
I vår familj är det en för alla, alla för en.
Så vi stack, gömde oss i skogen och hoppade ombord på det här tåget.
Tommy, jag är hungrig.
Sluta gnälla.
Jag har en smörgås.
Vi kan dela på den.
Jordgubbssylt! Det bästa jag vet.
Hur kom du undan?
Jag hoppade av tåget.
Jösses Amalia!
Min mamma skickade iväg mig.
På stationen var jag lite dum mot henne.
Hon är din mamma. Hon förlåter. Det gör de jämt.
Jag vill bara komma hem.
Gissa vad som händer om vi åker fast, George.
De tar en till närmaste station och sätter en på nästa tåg.
Sen sätter de munkavle på en och binder fast en vid sätet,
och hänger en skylt om halsen där det står "Farlig rymling",
så man inte kan rymma igen.
Om man behöver gå på toan, då?
Man får väl en blöja eller så.
Vi leker "vem vågar mest?"
Okej.
Du vågar inte klättra upp på tågets tak.
Enkelt.
Gör det då.
Hjälp mig upp då.
Det är ingen fara.
Sådär ja.
Kliv på lådorna!
Ja!
London, här kommer vi!
London! Vakna!
Vi har stannat, men vi är inte vid en station.
- Klart! - Här också!
Nej. Den här vägen. Fort.
Klart!
Nu!
- Stopp där. - Släpp mig!
- Släpp mig, din lymmel. - Släpp min bror!
- Spring! - Spring, George!
- Tommy! - Släpp mig!
Bill! Kom hit!
Fortare!
- Kom, Tommy! - Bill!
Chefen!
Kom, George!
Kom tillbaka!
- Ta oss om ni kan! - Spring!
- Stanna! Kom tillbaka! - Kom och ta oss, då!
Stanna!
Kom hit, George!
Bort från spåret!
Vad väntar du på? Du hinner.
Tommy!
- Tommy! - Kom tillbaka!
- Tommy! - Tommy!
Hur kunde det få hända?
- Störande och oacceptabelt. - Det är skandal.
Har ni inte kontroll över arbetarna? Det är krig!
Beklagar mycket. Det borde aldrig hänt.
- De skyldiga ska straffas. - Hoppas det, och var tacksam om vi
kommer till er trista fabrik mer.
Du där.
Du där! Hämta dina saker och följ med mig.
Och ni med.
Kom. Vi går.
Håll modet uppe, flickor.
Agnes och flickorna sa ju bara som det var.
Och så gick det som det gick. Avskedade.
De borde hållit klaffen och behållit jobbet.
- Jösses, Doris. - Nån måste väl säga sanningen?
- Du sjöng jättebra, Rita. - Säkert?
Jag var lite osäker i början.
Nej, det lät underbart.
- God kväll, flickor. - God kväll.
Är du klar?
Kom nu!
Kom igen! Ja!
Kom igen!
Kom igen! Jajamän!
Min mor gav mig den här...
...och nu...
...ger jag den till dig.
Den ska hålla dig trygg.
Hallå där.
- Kom, vi går. - Vad sa du?
Jag sa "Hallå". Du knuffades medvetet.
Kom. Bry dig inte.
Vad är du för en karl som gömmer dig bakom en kvinna?
Vad gör du med den där apan?
Hallå där. Vakta din tunga.
Marcus!
Lägg dig inte i.
- Låt honom vara! - Kom hit.
Släpp mig!
Ge honom bara.
Marcus!
- Vad pågår här? - Släpp honom!
- Bylingen! - Släpp!
Konstapeln! Han är rena vilden!
- Han försökte angripa mig! - Nej! Han ljuger! De började slagsmålet!
Han anföll oss som ett djur, utan anledning.
- Okej. Du följer med oss. - Just det.
Han borde låsas in. Såna där är jämt problem.
De började. Jag bara försvarade mig.
Du lär få mer att försvara när vi kommer till polisstationen.
- Han har inte gjort nåt! Marcus! - Herregud! Rita!
- Backa! - Rita!
Jag sa: "Rör dig inte." Rör dig inte!
Stanna där.
Marcus.
Biljetterna, tack.
Har du en biljett, unge man?
Nästa stopp, Piccadilly Circus!
Är det här rätt buss till Stepney?
Tja, både ja och nej.
Du måste gå av vid nästa hållplats,
korsa gatan,
kliva på buss 14 och åka tre hållplatser tillbaka.
Du ska alltså kliva av den bussen, ta höger, sen vänster
och korsa gatan,
så ser du busshållplatsen för buss 64 mot Liverpool Street.
Men du ska ta den som går till Whitechapel.
Sen är det fem hållplatser.
Gå vidare, grabben. Lösdriveri är förbjudet.
Såja. Iväg med dig.
KÖP IMPERIEODLAT SOCKER
TRE FEMTEDELAR AV VÄRLDENS FÖRRÅD FRÅN IMPERIET
KAKAO
BANANER
IMPERIET EXPORTERAR 12 000 000 KLASAR ÅRLIGEN
Vad heter du?
Följ med mig.
Var still, för jösse namn.
Det kittlas.
Okej, jag är klar.
Du gick ju inte högt nog.
Än sen? Ingen kommer att titta där uppe.
Jaha, då har väl jag högre förväntningar på kvällen än du.
Dave, då?
Dave? Han är ju ute i kriget.
Det han inte vet, skadar honom inte.
Okej. Ser du var mitt finger är?
Jag vill att du ritar ända dit upp.
Du har världens utsikt där nerifrån, Doris.
Ja, jättefin.
Men för jösse namn. Stå still.
Du har ett mjukt och fint handlag, vet du det, Doris?
Jag har hört det. Tack.
Hon är så varsam.
Nöjd?
Det var bättre.
Titta så fin du blir när vi får förtroendet, visst?
Jag är faktiskt inte på humör.
Det ordnar vi snart med en drink eller två.
Och du fick det sista av mitt läppstift, så låt mig inte ångra det.
Kom nu, så går vi dit innan alla bra är tagna.
Det som är kvar av dem.
Hej, sjöman.
Han duger.
Du är verkligen enkelspårig.
Han har en vän, titta. Kommer du?
Så fan heller.
Hej.
Kom igen, Jackie.
- En till? - Nej tack. Jag ska nog gå.
Jag går nog och hjälper Mickey Davies i skyddsrummet.
Va? Lilla Mickey?
Du vet hur man säger. Längd har sina fördelar.
Du med din enkelspåriga hjärna. Kan du inte vara tyst ett tag?
Förlåt.
Hon kan inte rå för det.
Vad önskas?
Samma igen, raring.
Vad heter du, raring?
Tilda, med T.
Vad dricker du, Tilda med T?
Vi har alla jobb nu.
Vi kan köpa våra drinkar själv, ska du veta.
Åh, kom igen.
Vi är gentlemän av gamla skolan, där ridderligheten ännu finns.
Låt oss bjuda dig och dina vänner.
Okej, om du insisterar.
Titta här.
Titta vad jag fann, damerna.
- God kväll, damerna. - Hej.
- Skål. Tack. - Ingen orsak.
- Skål. - Skål.
Du har visst missat din chans igen, Jackie.
Ja, men hon är ju sekunda vara.
Hon har den där lilla apan att ta hand om.
Okej, res på dig, Campbell.
- Vi ses sen. - Vadå?
Vi gör upp utanför.
Sätt dig, Jack.
Han har druckit för mycket. Han är stupfull.
Ja, han bara skojar. Lugna ner dig.
Okej, men provocera mig inte då.
Okej.
Sätt dig, uppför dig. Prata inte smörja.
Vad heter du?
Jag frågade först. Vid arkaden.
Vad heter du?
- George. - George.
Trevligt att träffas, George. Jag heter Ife.
Ife?
Ja. Ife betyder "kärlek" på nigeriska.
George.
Var bor du?
Stepney. Clifford Lane.
Så hur tusan hamnade du här?
Jag hoppade av tåget, för jag ville hem.
Jag kom vilse.
Skicka inte tillbaka mig, snälla.
Drick upp ditt te.
Sen kan du följa med mig på min rond.
Efteråt tar jag dig hem till Clifford Lane.
Låter det bra?
- Ife? - Ja, George.
Varifrån kommer du?
Mitt folk är yoruba.
Men jag växte upp i Guldkusten.
Vet du var det ligger?
Det ligger i Afrika.
Det är därifrån lejon kommer.
Det finns lejon på vissa platser.
Men inte därifrån jag kommer.
Krokodiler, då?
Ja, det finns krokodiler.
Men vad man verkligen behöver akta sig för i staden
är bussar och motorcyklar och bilar.
Folk kör som galningar.
Är du svart?
Självklart.
Jag är inte svart.
Är du inte?
Nej.
Min far var svart. Han föddes på en plats som heter Grenada.
Han heter Marcus, men jag har aldrig träffat honom.
Folk tog honom från oss innan jag föddes, sa mamma.
Varför?
Jag vet inte.
Morfar sa att han blev deporterad.
Jag sa åt mamma att jag hatade henne.
Varför sa du det?
För att hon skickade iväg mig.
Hon gjorde det ju för att skydda dig.
Jag vet.
Hon var uppskakad, men tillbaka på jobbet nästa dag.
Jag vill bara säga, att för alla som blivit drabbade
och hemlösa genom bombningarna måste det skapas ett regelverk,
med tanke på smutsen och de ohälsosamma förhållanden som mötte mig.
Vänligen använd de hinkar som nu tillhandahålls.
Vi skickar runt andra hinkar
för en insamling för att bekosta det här.
- Ursäkta. - Vi är här för ert välbefinnande
och för att alla ska få samma omsorg,
oavsett vem man är eller varifrån man kommer.
Som de flesta av er här växte jag upp som jude i East End,
och i vår folkgrupp hjälpte vi varandra.
Tillsammans med goda män och kvinnor ur arbetarklassen bekämpade vi fascisterna.
Jag vill klargöra en sak.
Jag har kallats socialist...
...kommunist...
...och en fara för vårt samhälle.
Men mina ideal ligger mycket närmare kristendomen
än kommunismen.
"Allt vad ni vill att människorna ska göra för er, ska ni göra för dem."
Kanske Jesus var röd.
Må Gud välsigna oss alla
och våra tappra män och kvinnor som strider för vår frihet.
Och tack för ert stöd.
Och blanda inte ihop hinkarna.
Mickey! Mickey!
Bra, Mickey!
Ett ögonblick, bara.
Se till att hon tar det. Hon är illa däran.
Ja, Mickey.
Hur kan jag hjälpa dig?
Jag heter Rita Hanway. Jag vill hjälpa till.
- Har du verkligen kommit rätt? - Jag kan bädda, skrubba golv.
Jag kan göra allt möjligt.
Kan du första hjälpen?
Jag gick utbildningen för tre månader sen.
Hur är det fatt?
Jag evakuerade min son i morse. Så jag saknar honom verkligen.
Hej, Betty.
Jag har en ny vän här som jag vill att du träffar.
Hon heter Rita. Hon ska lägga om ditt förband.
Vad har hänt med din arm, Betty?
Jag vet inte.
Jag vill till mamma.
Vill du ha en kram?
Vill du? Kom här.
Det ordnar sig.
Hallå?
Hallå. Hallå...
God kväll, herrn.
Det är mörkläggning. Var snäll och släck lyset.
Vem var det, Stan?
Ingen, raring.
Sjung med mig.
Kom, George.
Jag fortsätter till nästa hållplats!
Luftvärnsvakt! Lämna plats och släpp fram dem!
Kom, George! Håll dig nära mig!
- Sluta knuffas. - Luftvärnsvakt.
- Ife! - Släpp fram pojken.
Lämna plats åt honom.
God kväll.
Jag måste kissa.
Den här vägen.
Bakom förhänget där.
Ursäkta. Vad håller ni på med?
Hallå. Flytta på dig, annars går det illa.
Det här är för engelsmän. Flytta på er.
- Men, frun, vi... - Höj inte rösten mot min fru.
Vilka tror du att ni är, va? Flytta på er.
Herrn, han höjde inte rösten.
Och jag pratade absolut inte med dig.
Så bäst att du kniper igen och sätter dig, annars får du på käften.
Vad är det för problem här?
Den här herrn satte upp ett lakan för att stänga oss inne,
att sätta oss i fängelse inuti ett fängelse.
Jag är ointresserad av att se på honom, men jag vill inte vara dold.
Hallå, vad gör...
Herrn.
Här segregerar vi inte.
Vi är alla jämlika medborgare i det här landet, vare sig vi vill eller ej.
Det är precis det här Hitler vill,
att ställa människa mot människa och ras mot ras.
Vi befinner oss i krig,
sammanfösta, och vi förväntas göra vårt allra bästa.
Och jag vill tro...
...att vi ska visa oss värdiga utmaningen
och se våra medmänniskor som jämlikar,
och att vi behandlar varandra med medkänsla...
...och respekt.
Jag råder alla som inte håller med att söka sig ett annat skyddsrum.
George. Kom.
George. Ta och sov lite.
Jag är i tjänst än. Jag måste fullgöra min rond.
Jag är tillbaka i morgon.
Ife?
Ja, George.
Jag är svart.
Jag är tillbaka om några timmar, okej?
Jag ska lära dig en annan sång när jag tar dig hem.
Släck lysena!
Släckning!
Minns du vad det var?
Det där är G. Ett G-ackord.
Sen går du nedåt.
Det där är F.
Sådär ja. Spela.
Vad var det för melodi ni spelade härom dagen?
Kul, va? Mamma är kul!
Ja, det är hon. Väldigt kul.
Mum, Mum Looks like a plum!
Vadå?
Ser jag ut som ett plommon?
- Det är sant. - Så elakt sagt.
Jag gillar plommon.
George He's really gorgeous
Faran över!
Ta er försiktigt upp, mina damer och herrar!
Ursäkta, har du sett Ife?
Ife.
Ja. Vänta här, grabben.
Kom hit.
- Fort, kom hit. Göm dig. - Fort. Kom hit.
Du, Bill. En pojke frågar efter Ife.
Har du inte hört? Han dog i natt.
Va?
Han försökte få ut en gammal tant ur hennes hus. Hon vägrade gå.
Han tänkte aldrig på sin egen säkerhet.
Det var som fan.
Okej. Vi måste hjälpa pojken.
Såja, jag börjar här borta.
Vart ska han gå?
- Hallå där! - Se var du går!
Kasta en på honom.
Sluta med det där! Du får stryk!
Jag ska tala om för din mamma! Jag vet var ni bor!
Försvinn!
Rita!
Rita, hur gick det?
Det var nära ögat.
Jaha. Då röjer vi upp här.
Anropar Rita Hanway.
Kan du komma till kontoret, tack?
Sätt dig, Rita.
Vad gäller det?
Fru Hanway, jag heter Timothy Ashdown, och min kollega Brenda Watson.
Vi kommer från Utbildningsämbetet.
Det har tyvärr kommit till vår kännedom att er son,
George Hanway, inte anlände till destinationen.
Vi fick veta att han avvek från tåget efter cirka en timmes resa.
Ett barn som blivit hans vän sa att han hoppade från tåget.
Hoppade han?
Han kom på fötter och vinkade till sin vän.
- Han verkade oskadd. - Han var placerad i er vård.
- Ni har ansvar för hans trygghet. - Det är förstås en chock,
- men försök samla er... - Nej. Var är han? Var är min pojke?
Tala om var han är!
Alla relevanta myndigheter har informerats, inklusive polisen.
Ni skulle se efter honom.
Alla föreskrifter följdes,
- i enlighet med lagen. - Föreskrifter?
Var tusan är min son? Jag lämnade honom i er vård igår morse.
Här är våra detaljer, fru Hanway.
Var snäll och hör av er om han hittar hem.
Rita. Rita!
Du är upprörd, vilket är förståeligt...
- Verkligen. - ...men du är mitt i ett jobbskift.
Jag återkommer när jag hittat min pojke.
Då kanske inte jobbet finns kvar!
Du kan stoppa upp jobbet där bak!
Jösses. Hallå! Rita!
- Hallå! - Rita!
- Kom tillbaka! - Rita, vad har hänt?
- Rita!
- Ur vägen.
Fortsätt jobba.
Vi klarar oss för ögonblicket. Det finns ännu socker,
men jag vet inte hur det blir med ransoneringen.
Hallå!
Vi borde göra oss kvitt dem allihop. Förbannade odågor.
Odåga kan ni vara själv.
Hur vågar ni?
- Dra åt skogen. - Så hemskt.
Hallå!
Är du hungrig?
Nix! Sakta i backarna, pojke.
När fick du mat senast?
Följ med mig.
Du ska få ett glas mjölk och en smörgås, så kan du fortsätta.
Jag heter Jess.
Och du?
Vad heter du?
Inget namn, ingen smörgås. Välj själv.
George.
Trevligt att träffas, George.
Kan jag få en korvsmörgås?
Det går väl för sig.
"Frukt mogen snart Fi tek wi bite
Styrka komma snart Fi wi fling wi mite
Den komma snart"
"Den komma snart"
Åh, här är de. Han är liten nog.
Bra gjort, Jess. Vad heter han?
George.
Kom hit, pojke. Låt mig ta en titt på dig.
Varifrån kommer du?
Albert ställde en fråga, George.
Stepney. Clifford Lane.
Skitställe.
Jaha.
Vi ska sätta dig i arbete, pojke.
Klart, Harve?
Evening Standard. Standard.
- Stick. - Hej då, Albert.
Där bakom finns ett hål.
Du ska göra dig så liten som möjligt och krypa igenom det.
Okej? Ta så mycket du kan.
Förstått?
Stopp där.
Om du gör om det där ska jag personligen klå dig
tills du är gul och blå.
Och om du andas efter det, kastar vi dig i floden
och ingen lär hitta dig, varken död eller levande.
Ta den här. In med dig.
Evening Standard! Köp Evening Standard!
Har vi så ont om pengar?
Dumma ungar.
Självklart inte. Bara genom att titta på den?
Jag ska öppna på nåt sätt.
Kan vi ta det sen?
Är det nån hemma?
Hörru, hela huset kan rasa på oss.
Det där behöver stämmas.
Jim.
Ta en titt på det här.
Vem som helst kan gå in från gatan och förse sig.
Hjälp mig.
Det får räcka så länge.
Bylingen får reda ut det här. Kom så sticker vi.
Herrejösses.
Jim.
Det är nån här inne.
- Jag gillar inte det här. Vi sticker! - Vänta lite!
Som jag sa. Vi sticker.
- Varför hoppade han? - Jag vet inte, pappa. Ingen vet.
- Vart ska du, vännen? - Jag ska hitta George.
Jag kan inte sitta här och rulla tummarna.
- Jag följer med dig. - Nej.
Tänk om han kommer hem och ingen är här?
Stanna där.
- Är Jack här? - Han är här nånstans.
Jösses.
Det gjorde du bra, George.
Kan ni ta mig hem nu?
Ja, i sinom tid.
Nej, nu!
Vadå, gjorde det ont?
Gjorde det ont? Så här?
Va? Gjorde det ont? Gjorde det?
- Albert - Gjorde det ont?
- Gjorde det ont? Va? - Albert
Albert
Förlåt.
- Är du här? - Jadå.
Ja, du förtjänar en belöning.
Vad sägs om en bit tårta?
Vill du ha en bit tårta? Nå?
Ge honom en bit tårta. Okej?
Passa på honom. Han är en hal liten luring.
Ja?
Kom nu.
- En kopp te, ja? - Ja.
Du fick en släng av det igen, va?
Ursäkta mig?
Hennes nioåriga pojke, George Hanway,
evakuerades från den här stationen igår morse.
Han var ombord på tåget 10:45, men hoppade av en timme efter avgång.
Han har inte återvänt hem. Har ni... Har ni sett honom?
Han är försvunnen.
Det här är förlorade ägodelar. Inte förlorade barn.
Vi undrade bara om ni har hört eller sett nånting.
Inte jag inte.
Ha en bra kväll.
Ursäkta, min pojke är försvunnen. George Hanway.
Se på listan.
Vi ses sen!
Kom hit.
- Tack. - Ingen orsak.
Sluta!
- Mår du bra? - Jadå.
Jaha. Då är det känt.
Folk vet om George, men ingen har sett honom, så...
- Jag kan inte skydda honom. - Hör på, Rita, han är tuff.
Han kan ta vara på sig, eller hur?
Han sa att han hatade mig.
Jag hade väl sagt likadant om jag var han.
Jag menar... Jag hade velat stanna hos dig.
Du är ju hans mamma.
- Hitåt. - Nej, hitåt. Vi går till Mickeys.
Men hej där.
Blås! Stå upp, tack.
Ursäkta språket.
De här beställningarna väntar!
- Sätt fart! - Fort!
Ska bli!
Sätt fart.
Vilken underbar ring, raring.
Det är väl åtta eller nio eller nåt ditåt.
- Visa mig. - Sju karat, sa jag,
inte åtta eller nio.
- Ursäkta, ta bort det här, tack. - Gratulerar.
Tack så mycket.
- Tack. - Tack.
Vad gör du?
Ge hit.
Hörru.
Sluta glo.
Börja jobba, om du vill komma hem.
Annars sätter bylingen dig på tåget igen.
Det är så de gör, förstår du.
Så sätt fart nu.
Hjälp mig.
Oroa dig inte, de är döda allihop.
Deras lungor brast av explosionen.
Sätt fart nu.
Ta örhängena av hon med rosa klänning.
Åh, Beryl...
- ...vill du göra oss sällskap? - Men tack.
- Servitör! Champagne, tack. - Ska bli, herrn.
Är det här din nya flickvän, Albert?
Det här är min goda vän Edwina.
Så fint. Hon är trevlig, men en smula stel.
- Påfyllning, herrn? - Fyll på, bara.
- Skål. - Skål.
För dig och alla som ska färdas här.
- Så trevligt. - Lite till.
Just det, vi förtjänar det här.
Vad fin du är idag, kära du.
Åh, tack så mycket.
Så fint.
Hjälp till här. Sätt fart.
Sätt fart!
Ut härifrån!
- Sätt fart! - Ut, allihop!
Sätt fart!
Ingen fara. Du är säker med oss.
In! In genast!
Nej, det är orättvist mot Hitler!
Det är ju det jag gör.
Och Punch, då, Hitler?
Punch slå Hitler?
Ja, absolut.
Så ska det gå till.
Nej, herr Punch. Hur vågar du slå mig?
Du ska säga "Hell Hitler".
Hagla Hitler?
Gärna lite hagel. Det är så varmt och kvavt här nere.
Kanske lite regn också.
Vad är det med er engelsmän?
Ni pratar jämt om vädret.
Jag menar "Hell Hitler".
Lyft armen så här och säg "Hell Hitler".
Jaha, så här? Lyfta armen och säga:
"Hagla Hitler." Hitler, Hitler, Hitler.
Så ska det gå till.
Tack, tack.
Ni har varit en härlig publik. Tack.
Mina damer och herrar, kan jag få er uppmärksamhet?
Alla kliver av tåget. Det går inga fler tåg ikväll.
Jag har rätt att vara här. Jag har betalat min biljett.
Det är ett färdbevis, frun, inte för övernattning här.
Jag väntar här tills tåget kommer.
Samma här!
Det kommer inget tåg förrän imorgon bitti.
Vi är tidiga.
Vi väntar gärna. Vi är britter.
Regler är regler. Jag skrev dem inte.
Vet ni vad som pågår där uppe?
Dryp iväg!
Såja! Dra härifrån!
Där är utgången! Kör på!
Vem kastade...
Stick bara, paragrafryttare.
Det finns inte plats. Vi måste låsa grindarna.
Vad är det där?
Jag vet inte.
Kom. Den här vägen.
Håll fast i mig. Såja.
Såja.
Såja. Simma.
Simma på.
Såja.
Simma på! Simma på!
Grabben! Här borta!
Försök krypa under och hämta hjälp.
Förstår du?
Gör ditt bästa, grabben.
Vänta!
Han har fastnat!
Faran över. Faran över.
Jag måste hjälpa till på stationen,
men var rädd om dig.
Jag hör av mig imorgon.
Så vår lilla hjälte har äntligen vaknat.
Du räddade många liv, vet du det?
Om du inte hade hämtat hjälp, hade många fler människor...
Hur känner du dig, kära du?
Var är min St. Christopher?
Här är den. På byrån. Och dina kläder hänger på tork.
Jag heter Ruby.
Då så...
Varsågod. Drick det här. En kopp varmt te.
Kan jag få min medaljong?
Självklart.
Du heter George Hanway, eller hur?
Det är många som söker efter dig.
Visste du det?
Du är en väldigt modig, tursam pojke.
Jag ska hämta lite frukost
och ett fat varmt vatten så att du kan tvätta av dig riktigt,
och sen kan jag följa dig hem.
Det är inte långt.
- Tack. - Ingen orsak.
Jag kommer strax.
- God morgon. - God morgon.
Är han uppe än?
Han vaknade nyss. Snart klar. Sen kan vi ta honom till stationen.
- En kopp te? - Gärna.
Olly.
Är det ditt namn? Heter du Olly?
Mamma?
Morfar!
George?
- George. - Mamma.
Mamma.
- Mamma. - George. Det är bra nu.
Det är bra nu.
Jag släpper aldrig iväg dig igen.
Det är bra nu.
Önska dig nåt.
- En önskan? - En önskan.
TILLÄGNAD JENNE
Undertexter: Bengt-Ove Andersson