Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
LONDON SEPTEMBER, 1940
Leto dni po začetku 2. svetovne vojne ZK in zaveznice iz Skupnosti narodov
kljubujejo moči nacistične Nemčije.
Hitlerjevo letalstvo silovito bombardira
velika in majhna britanska mesta.
To obdobje so poimenovali Blitz, po "Blitzkriegu" oz. bliskoviti vojni.
V Veliki Britaniji so iz bombardiranih mest na varnejša območja
umaknili 1,25 milijona ljudi.
Več kot polovica od njih je bila otrok.
Tu spodaj je!
Spustite me naprej!
Daj čik iz ust!
- Kje je cev? - Zvišajte tlak!
- Kje je cev? - Polivaj!
- Voda! - Polivaj!
Počakajte!
Poberi jo!
Previdno. Naprej!
Daj, zgrabi cev!
Bobnaj.
Daj... Začuti z vsem telesom.
Zaželi si kaj.
Pomisli.
- Ena želja? - Ja.
Kako lep fant. Kako čeden...
Ati!
Pridi.
Ati!
Samo še malo.
- Ta postaja je zaprta. - V zaklon moramo!
Vedeti bi morali, da ni zagotovljen!
- Odprite! - Nazaj!
Ta postaja ni odobrena za zaklonišče.
Druga so polna. Kam pa naj gremo?
Ostanite skupaj.
Če imate zaklonišče doma, se zatecite vanj.
Na vrt postavite kos valovite pločevine.
- Saj nisi resen! - Nazaj, da se komu kaj ne zgodi.
Samo tebi se bo, če nas ne boš spustil noter.
- Vdrimo! - Izpusti me!
Zadrži jih!
Otroci so tu. Za božjo voljo, odprite vrata!
- Stran od vrat! - Otroci so z nami.
- Odpri! - Inšpektor, to ni zakonito.
Nevarno so izpostavljeni.
Še zadnjič ti ukazujem. Odpri!
- Noter! - Pojdi, George.
- Ati, si v redu? - Ja. Sem.
- Pojdi, George. - V zaklon, George.
Tja! Okoli vogala.
Pridi, pojdimo dol.
Navadne šleve so! Ja, res ste. Kako ste jih lahko pustili tu?
Pojdi, George.
Previdno.
Tja.
Pojdi tja.
Olly, vse bo v redu.
Ne bom te zapustil. Z mano si varen.
Rita, to ni pošteno do njega. Dovoli mu oditi.
Ja.
V redu je, Olly. Jaz, ti, mami in stari ata bomo zjutraj doma.
Izvoli. George.
Tale?
Zakaj ne moreš z mano?
Srček, povedala sem ti. Ta pustolovščina je samo za otroke.
Odrasli ne smemo nanjo. Ampak bo krasno.
- Dobil boš prijatelje. - Jih že imam tu.
No, igral se boš na podeželju. Lepo bo.
Tam bodo krave, konji, ovce...
Zaudarjajo.
S tabo hočem ostati.
Vem.
Samo dokler to traja.
Potem se bodo šole spet odprle in vse bo spet normalno. Obljubim.
Prosim, mami, ne pošiljaj me stran.
Na.
- Tvoj ati bi hotel, da jo imaš. - Kako veš?
Vem, ker je bil tak človek.
Njegov sin si in zdaj pripada tebi.
Varovala te bo, prav?
Ja?
Obleci srajco in suknjič. Pridi dol, prav?
Starši, ki še imate otroke doma,
imate še eno priložnost, da jih evakuirate.
Mogoče je, da jim bo neprijetno in da se jim bo tožilo po domu.
Toda druga možnost je nepredstavljiva.
George, pohiti. Tvoj zajtrk je pripravljen.
Po večeru napadov...
- Si v redu? - Ja.
...malo po osmi, ko so se opozorilne sirene znova oglasile.
Napadalce je pričakal močen protiletalski ogenj,
a nekaterim se je uspelo prebiti...
Vse bo v redu.
Ranjen je bil sanitetni častnik. Osebje...
Z napadi hočejo sejati grozo.
Nacistična strahovlada Londončanov ne bo prestrašila.
V Londonu je vse tako kot vedno. Prebivalci se prilagajajo...
Jack? Še vedno imam nekaj zajtrka.
Hvala, ne bom, Gerald.
Pred novim dežurstvom moram k mami.
Pozdravi jo.
Adijo, Olly.
- Vso srečo danes. - Hvala.
Bodi priden.
Pazi nase. Ne pozabi. Bodi pogumen. Nasilnežem se postavi po robu.
- Kaj vedno rečeva o njih? - Same besede so jih, v hlačah pa nič.
Prosim? Nisem te slišal. Glasneje.
- Same besede so jih, v hlačah pa nič. - Tako je. Pridi.
Izvoli. Za vsak primer.
- Pridi. - Hvala, stari ata.
Zbiram staro železo. Vse vzamem!
Zbiram staro železo! Vse vzamem!
Staro železo! Vse vzamem!
Zbiram staro železo! Vse vzamem!
Staro železo! Vse vzamem!
- Ja? - George Hanway, devet let.
Izvolite.
Pomikajte se po peronu!
Bo šlo?
Rada vaju imam.
Bodi priden, prav?
Ne briši si nosu v rokav. Uporabi robček.
Sovražim te.
George!
Semkaj. V vagone!
George, vrni se!
- George! - Rita!
- Vkrcajte se! - Pomiri se, v redu bo.
Moram se posloviti.
- George! - Rita!
Umaknite se!
Vkrcajte se!
George!
George, srček, poglej me, prosim. Zakaj me ne pogledaš?
Srček, prosim. Rada te imam!
Lahko odprete...
Prosim! Ne. George, prosim!
- Prosim, poglej me. - Vse bo v redu.
Lepo bodo skrbeli zanj. Ne skrbite.
Izpustite me! George!
Si v redu?
Saj vem. Hudičevo težko jih je tako poslati stran.
Ampak glavo pokonci.
Daj no, Rita. Ne glej tako kislo.
Poglej z lepše strani. Imela boš čas zase. Lahko boš uživala.
Skrbeli bodo zanj, sicer jih ne bi evakuirali.
Kot obisk Blackpoola bo. Še boljše!
Hraniš glas za pozneje?
Gotovo imaš tremo. Jaz bi jo že imela.
- Boš res zmogla? - Seveda bo. Vse se veselimo.
Odločitev je njena. Vsi bodo poslušali.
Vem, ampak to ji bo koristilo.
Ni samo mama. Čudovit glas ima.
Preklemana roka.
- Povleci. Umazana si. - Ti povleci.
Dame, lahko nehate klepetati in se posvetite delu?
Ja, vem, da je danes poseben dan,
ampak vseeno ne smete biti raztresene.
Naši fantje se zanašajo na nas. Na vas!
Bog jim pomagaj.
Dobil bo delo.
Privošči si!
- To, Tilda! - Pokaži jim, punca.
- Kaj se greš? - Kakšna kislica!
Očitno igramo tukaj.
Ne dajajte stopal na sedeže, prosim.
Sinko, takoj zlezi dol. Ni varno.
Oprostite.
V redu?
Ne razgrajaj.
Tak si kot moj pes. Kje imaš rep?
Dajta mu mir!
- Joj, joka. - Pogrešaš mamico?
Dajta mu mir, slišita?
Kaj je, je tvoj ljubček?
Utihni.
Dovolj.
Če bo kdo samo še črhnil,
bo do konca vožnje v vagonu za paznike.
Dobro.
Si priden?
V redu, kateri bi se rad tepel? Ti? Ti?
No, kateri?
Se mi je zdelo. Same besede so vaju.
Dal si jima vetra. Cathy sem. Kako je ime tebi?
George.
- George, čaj. - Prav.
Daj, vrzi že.
Počakaj. Bolj nazaj. Stopi nazaj!
Daj že, no.
Sam si hotel.
Ulovi jo, daj!
- Imam jo! - Imam jo.
Šest!
Kaj je z vama? Preklemani nerodi.
George, čaj, takoj.
Pojdi domov k mamici, ti črni pankrt.
Svojo ljubezen hranim zate...
Je vse v redu, George?
Prijatelj, kaj je narobe?
- Nič. - Hja, ni videti kot nič.
- Boš pel z nama? - Kaj je bilo? Si v redu?
Bomo zapeli?
Svojo ljubezen hranim zate...
Pa dajmo.
Pripravljena?
Kot pozabljena igrača v kotu ždim,
ne, ne premaknem se,
nič ne naredim.
Na tvoje poljube je vredno čakati,
verjemi...
- Mami! - Daj no.
Zvečer ne hodim ven, tega se več ne grem,
doma sem okoli osmih, radio si prižgem.
Nisem poreden,
svojo ljubezen hranim zate.
Ja.
BBC predaja besedo Victorju Smythu, ki čaka, da napove oddajo.
Tako je, gospe in gospodje.
Do prenosa v živo je še nekaj sekund.
Pet, štiri, tri, dve, ena.
Delavski pihalni orkester pod taktirko Williama Laughtona
je zaigral "Trumpeter Boba".
- Sem v redu? - Uvod v nastop...
- Čudovita si. - ...čudeža iz tovarne na jugovzhodu države.
Kot veste, potujemo širom Britanije in iščemo nadarjene tovarniške delavke,
da pomagajo razveseliti državljane.
Danes predstavljamo delavko iz tovarne streliva, gdč. Rito Hanway.
Daj, Rita! Daj, punca! Pokaži jim!
Tiše.
To je za vse starše evakuiranih otrok
in mojega sina Georgea.
Začnimo.
Priviham...
Oprostite.
Lahko še enkrat?
Dobro.
Priviham ovratnik,
za vreme ne menim se.
Z mano boš,
kamorkoli grem, ti spremljaš me.
Samo ti in jaz,
toplo objemaš me.
Nisem žalostna,
moj zimski plašč je ti.
Zunaj je lahko mračno in sivo,
toda v mojem srcu je sončen dan.
Pomladni žarki bodo kmalu prišli, žareli v tvojih smehljajočih se očeh.
Nič me ne pobije, ker čutim, kako objemaš me.
Naj bo dež ali sonce, poledica ali sneg,
ti si zavetje, v katerega lahko zatečem se.
Priviham ovratnik, roke dam v žep.
Z mano boš,
vedno bova skupaj, kamorkoli me odnesejo noge.
Toplo me objemaš, nisem pobita,
moj zimski plašč si ti.
Moj zimski plašč si ti.
Hvala.
Potrebujemo zaklonišča! Odprite podzemno!
Oprosti.
Potrebujemo zaklonišča! Odprite podzemno!
Potrebujemo zaklonišča!
Gospe in gospodje, vračamo se v radijsko hišo.
Hvala.
Zaklonišča!
Odprite podzemno!
Daj. Govori z njim.
Hej. Ime mi je Tommy. Pa tebi?
George.
Georgie je postaven fante, dekleta za njim točijo solze.
Mali Tommy si večerjo služi tako, da prepeva.
Kaj mu damo? Kos kruha, da ne bo taka reva.
V redu.
To sta moja brata Archie in Ian.
Hočeš videti mojega hrošča?
Bi ga rad prijel?
Ime mu je Gerry.
Ko smo prišli v Somerset, so nas hoteli ločiti.
Pa še kaj! V naši družini smo vsi za enega, eden za vse.
Zato smo jo ucvrli, se skrili v gozdu in skočili na ta vlak.
Tommy, lačen sem.
- Nehaj tarnati. - Sendvič imam.
Razdelimo si ga.
Jagodna marmelada! Moja najljubša.
- Kako si pobegnil? - Skočil sem z vlaka.
Pišuka!
Mama me je poslala stran. Na postaji sem bil grd do nje.
Tvoja mama je. Odpustila ti bo. Vedno odpustijo.
Samo domov hočem.
Veš, kaj bo, če nas bodo ujeli?
Na najbližji postaji nas bodo dali na prvi vlak.
Zamašili nam bodo usta, nas privezali na sedež.
Okoli vratu pa obesili znak "Nevaren ubežnik",
- da ne bomo mogli več pobegniti. - Pa če moraš na stranišče?
Mogoče ti dajo plenico.
Igrajmo se "si upaš".
Dobro.
Si upaš splezati na streho vlaka?
Še sprašuješ?
Potem pa daj.
Daj, pomagaj.
V redu je.
Takole.
Splezaj na škatle!
To!
London, prihajamo!
London! Zbudite se!
Ustavili smo se, ampak nismo na postaji.
- Prazno! - Tudi!
Ne. Semkaj. Hitro!
Prazno!
Zdaj!
- Pridi sem. - Izpusti me!
- Dol, pobalin! - Izpusti mojega brata!
Teci, George!
- Tommy! - Dol!
Bill! Pridi sem!
Hitreje!
- Daj, Tommy! - Bill!
Šef!
Daj, George!
Vrnite se!
- Poskusi nas ujeti! - Teci!
- Stojte! Vrnite se! - Kar ujemi nas!
Stoj!
Pridi, George!
Umakni se s tirov!
Saj ti bo uspelo!
Tommy!
- Tommy! - Vrnite se!
- Tommy! - Tommy!
Kako ste to dovolili?
- To je nedopustno! - Sramota.
- Nimate nadzora? V vojni smo. - Zelo mi je žal.
- Odgovorne bodo kaznovane. - Upam. V to tovarno nas zlepa ne bo več.
Ti.
Ti! Vzemi svoje stvari in pojdi z mano.
Vse.
Pridite. Gremo.
Nadaljujte, dekleta.
Agnes in druge so zgolj povedale resnico.
In kaj so dobile za to? Letele so. Morale bi molčati in obdržati službo.
- Mejduš, Doris. - Nekdo se mora oglasiti, ni res?
- Rita, lepo je bilo. - Res? Na začetku se mi je tresel glas.
Ne, dobra si bila.
- Lahko noč. - Lahko noč.
Si pripravljena?
Pridi.
Dajmo! Ja!
Pridi.
Dajmo. To! Dajmo zdaj.
Dala mi jo je mama.
In zdaj
jo jaz dajem tebi.
Varovala te bo.
Nikogar ni, da bi družbo delal mi...
Vendar zadovoljno na polici sedim,
nisem poredna,
svojo ljubezen hranim zate...
Ej, pazi.
- Pridi. - Kaj si rekla?
- Pazi. To si naredil nalašč. - Ne zmeni se za to.
Kakšen moški pa si, da te mora braniti ženska?
- Kaj počneš s to opico? - Hej, pazi, kaj govoriš.
Marcus!
Ne vmešavaj se.
- Pusti ga! - Pridi sem.
Izpusti me!
Kar imej ga.
Marcus!
- Kaj se dogaja? - Pusti ga!
- Žandarji. - Stran!
Policist! Divjak je!
- Poskusil me je napasti. - Ne! Laže. Oni so začeli.
Napadel nas je kot žival.
- Dobro. Z nami greš. - Tako je prav.
- Zapreti bi ga bilo treba. Nevarni so. - Napadli so me. Branil sem se.
Še bolj se boš moral, ko te privedemo na postajo.
- Ničesar ni naredil! Marcus! - O bog! Rita!
- Nazaj! - Rita!
Ne gani se, sem rekel.
Ostani tam.
Marcus.
Vozovnice.
Mladenič, imaš vozovnico? Naslednja postaja – Piccadilly Circus!
Sem na pravem avtobusu za Stepney?
Si in nisi.
Izstopi na naslednjem postajališču, prečkaj cesto
in se s št. 14 pelji tri postaje nazaj.
Potem izstopi, zavij desno in levo, prečkaj cesto.
Tam bo postajališče za št. 64 za Liverpool Street.
A pojdi na tistega za Whitechapel. Potem pa pet postajališč.
Pojdi naprej, poba. Ne smeš takole postavati.
Pojdi. Spokaj.
Kako ti je ime?
Pojdi z mano.
Zaboga, no. Miruj.
Žgečka me.
Tako, pa sem.
Nisi šla dovolj visoko.
Pa kaj? Nihče ne bo gledal tja.
Hja, potem imam pa danes večje upe kot ti.
- Pa Dave? - Kaj hočeš reči? V tujini je.
Česar ne ve, ga ne boli.
Vidiš, kje je moj prst?
Vse do tam pojdi.
Doris, bajen razgled imaš.
Ja, krasen.
Za božjo voljo. Miruj.
Zelo nežen dotik imaš, Doris.
Tako pravijo. Hvala.
Zelo nežna je.
- Si zadovoljna? - To je že boljše.
Vidiš, kako čedna si, ko te lahko naličiva?
Nisem razpoložena.
To bova odpravili s pijačo. Zadnji košček šminke sem ti dala. Glej, da ne zaman.
Pojdimo dol, preden vsi dobri izginejo. Kar jih je še ostalo.
Pozdravljen, mornar.
V redu bo.
Samo eno ti hodi po glavi.
Prijatelja ima. Prideš?
Niti pod razno.
Hej.
Daj, Jackie.
- Še eno? - Ne. Šla bom.
Mickeyju Daviesu grem pomagat v zaklonišče.
Kaj? Malemu Mickeyju?
Veš, kaj pravijo. Višina ima svoje prednosti.
Ti in tvoje umazane misli. Lahko za hip utihneš?
- Oprosti. - Ne more si pomagati.
- Kaj boš? - Enako kot prej.
Kako ti je ime?
- Tilda. S T-jem. - Kaj piješ, Tilda s T-jem?
Zdaj imamo službo. Pijačo si lahko kupimo same, hvala.
Ne bodi taka.
Starega kova sva, prava kavalirja.
- Naj vam plačava pijačo. - Prav, če že vztrajaš.
- Takole. - Poglejta, koga sem našla.
- Dober večer. - Zdravo.
- Hvala. - Malenkost.
Na zdravje.
Jackie, spet si zamudil priložnost.
Že, ampak je pokvarjeno blago, ne? Za tisto malo opico mora skrbeti.
Vstani, Campbell.
- Se vidiva. - Kaj?
Pridi, pojdiva ven.
Sedi, Jack.
Preveč je popil. Nažgan je.
Ja, samo hecava se. Ne razburjaj se.
Potem pa ne izzivajta.
Dobro.
Usedi se, bodi priden, ne govori neumnosti.
Kako ti je ime?
Jaz sem vprašal prvi. V galeriji.
Kako je ime tebi?
- George. - George.
Pozdravljen, George. Jaz sem Ife.
Ife?
Ja. V nigerijskem jeziku pomeni ljubezen.
George.
Kje živiš?
V Stepneyju. Na Clifford Lanu.
Kako si pa pristal tukaj, hudirja?
Skočil sem z vlaka, ker hočem domov. Izgubil sem se.
Prosim, ne pošlji me nazaj.
Popij čaj. Nato greš lahko z mano na obhod.
Potem te bom peljal domov na Clifford Lane. Prav?
- Ife? - Ja, George?
Od kod si?
Iz ljudstva Joruba. A odraščal sem na Zlati obali.
Veš, kje je to?
V Afriki.
Od tam so levi.
Ponekod so res levi. Ampak ne tam, od koder sem.
Kaj pa krokodili?
Ja, tam so krokodili.
Ampak v mestu se moraš najbolj paziti
avtobusov, motociklov in avtomobilov.
Vozijo kot norci.
- Si črnec? - Seveda.
- Jaz nisem. - Ne?
Ne. Moj oče je bil. Rodil se je v Grenadi.
Ime mu je Marcus, vendar ga nisem spoznal.
Mama je rekla, da so nama ga vzeli, preden sem se rodil.
- Zakaj pa? - Ne vem.
Stari ata pravi, da so ga izgnali.
- Mami sem rekel, da jo sovražim. - Zakaj pa?
Ker me je prisilila oditi.
Da bi bil varen.
Vem.
Pretreslo jo je, a dan pozneje se je vrnila na delo.
No, hotel sem reči, da se morajo za vse, ki so bili razlaščeni,
ki so zaradi bombardiranja ob dom, oblikovati pravila.
Ob prihodu sem namreč naletel na nehigienične razmere.
Prosim, uporabljajte razpoložljiva vedra.
Druga vedra bomo uporabili za nabirko za ta objekt.
- Oprostite. - Tu smo zaradi vas.
Za vse hočemo poskrbeti enako, ne glede na to, kdo ste in od kod.
Tako kot večina sem kot Jud odraščal v East Endu.
Med sabo smo si pomagali.
V boju proti fašizmu smo združili sile s pripadniki delavskega razreda.
Jasen bom.
Za nekatere sem socialist,
komunist, nevarnost za družbo.
Toda moji ideali so bliže krščanstvu kot komunizmu.
"Kar tebi ni ljubo, ne stori svojemu bližnjemu."
Mogoče je bil Jezus rdečkar.
Naj Bog blagoslovi nas
ter naše pogumne vojake in vojakinje, ki se bojujejo za našo svobodo.
In hvala za vašo podporo.
Ne zamešajte veder.
Mickey! Mickey! Mickey!
To, Mickey!
Samo hipec.
- Takoj mora vzeti. Bolna je. - Ja, Mickey.
Kako lahko pomagam?
Rita Hanway. Rada bi bila prostovoljka.
- Ste prepričani? - Znam postiljati, pomivati tla.
Nič mi ni odveč.
- Pa prva pomoč? - Pred tremi meseci sem bila na tečaju.
Ste v redu?
Davi sem evakuirala sina. Zelo ga pogrešam.
Zdravo, Betty. Rad bi ti predstavil novo prijateljico.
Ime ji je Rita. Zamenjala ti bo preveze.
Kaj se je zgodilo s tvojo roko?
Ne vem.
Mamico hočem.
Bi rada objemček?
Ja? Pridi sem.
V redu je.
Zdravo.
Pozdravljeni.
Dober večer, gospod. Zatemnitev je. Prosim, ugasnite luči.
- Kdo je zunaj, Stan? - Nihče, ljubica.
Aleluja...
Poj z mano.
Aleluja...
Pridi, George.
K naslednjemu postajališču grem.
Prihajajo redarji. Spustite jih mimo!
Daj, George! Drži se me.
- Ne porivajte! - Redarstvo!
- Ife! - Spustite ga mimo.
Umaknite se mu.
Dober večer.
Lulati moram.
Semkaj.
Za tiste zavese.
- Oprosti. Kaj počneš? - Raje se premakni.
To je za Angleže. Umakni se.
- Ampak, gospa... - Ne vpij na mojo ženo.
- Za koga se pa imaš? Umakni se. - Gospod, ni vpil.
Jaz pa nisem govoril s tabo.
Raje utihni in se usedi, sicer boš dobil svoje.
V čem je težava?
Ta gospod nas je zagradil z rjuho.
Da bi nas dal v zapor v zaporu.
Ne bom gledal vanj, nočem pa biti skrit.
Hej, kaj...
Gospod.
Tu ni segregacije.
Vsi smo enakopravni člani te države. Tudi če ne po svoji izbiri.
Prav to počne Hitler.
Povzroča razkol med ljudmi in rasami.
V vojni smo,
od nas se pričakuje, da damo res vse od sebe.
In rad bi verjel...
Rad bi verjel, da zmoremo soljudi videti kot enakovredne,
jim izkazovati sočutje...
In spoštovanje.
Tistim, ki se ne strinjajo, svetujem, da si poiščejo zatočišče drugje.
George. Pridi.
George. Naspi se.
Nisem še končal obhodov.
Zjutraj se vrnem.
Ife?
Ja, George.
Sem črnec.
Čez nekaj ur bom nazaj, prav?
In ko boš doma, te bom naučil še ene pesmi?
- Ugašam luči! - Ugašam luči!
Ugašam luči!
Se spomniš?
To je G. Akord G.
In potem greš niže.
To je F.
Tja položi prste. Igraj.
Kaj sta zadnjič igrala?
Zabavno, ne? Mami je zabavna.
Ja, je. Zelo zabavna.
Mami, mamica, takšna je kot slivica!
Kaj?
Na slivo te spominjam?
- Če je pa res. - Hudoben si.
Slive imam rad.
George, ta pravo gobezdalo je...
Konec nevarnosti!
Varno se odpravite gor, gospe in gospodje.
Oprostite. Ste videli Ifeja?
Ifeja...
Ja. Počakaj tukaj, poba.
Pridi sem.
- Hitro. Skrij se. - Hitro. Pridi.
Bill, fant sprašuje po Ifeju.
- Nisi slišal? Sinoči so ga ubili. - Kaj?
Neko starko je hotel spraviti iz hiše. Ni hotela ven.
Ni razmišljal.
Hudirja.
Prav. Poskrbeti morava za fanta. Pridi. Tukaj bom začel.
Kam gre?
- Ej, ti! - Pazi, kje hodiš!
Vrzi jo vanj.
Nehajta, sicer bosta tepena!
Vajini mami bom povedala. Vem, kje živita!
Odidita!
Rita!
Rita, si cela?
Za las je manjkalo.
Dobro. Počistimo.
Kličem Rito Hanway.
Zglasi se v moji pisarni, prosim.
Sedi, Rita.
Kaj je?
Ga. Hanway, sem Timothy Ashdown, to pa je moja sodelavka Brenda Watson.
Z Ministrstva za šolstvo sva.
Žal so nas obvestili, da vaš sin,
George Hanway, ni prišel na cilj.
Ugotovili smo, da jo je po kakšni uri poti popihal.
Otrok, s katerim se je spoprijateljil, je povedal, da je skočil z vlaka.
- Skočil je? - Vstal je in pomahal prijateljici.
- Ni bil poškodovan. - Zaupala sem vam ga.
- Odgovarjate zanj. - Rita, pretresena si,
- vendar se obrzdaj. - Ne. Kje je? Kje je moj sin?
Zakaj mi ne poveste?
Obvestili smo vse pristojne organe, tudi policijo.
Paziti bi morali nanj.
- Upoštevali smo vse protokole. - Vse protokole?
Kje je moj sin? Včeraj zjutraj sem vam ga prepustila.
Izvolite vizitko, ga. Hanway.
Če bo našel pot domov, nas obvestite, prosim.
Rita. Rita!
Vem, da si razburjena. Saj razumem...
- Resno. - ...vendar si sredi izmene.
Vrnem se, ko najdem sina.
Služba te ne bo nujno čakala!
Zaradi mene si jo lahko nekam vtakneš!
Dobro. Zaboga. Rita!
- Hej! - Rita!
- Vrni se! - Kaj se je zgodilo?
- Rita, kaj je bilo? - Rita!
- Umakni se.
Nazaj na delo.
Za zdaj še gre. Še vedno je nekaj sladkorja,
toda racionirane količine...
Znebiti bi se jih morali. Presneti pobalini.
Kdo se oglaša!
Kako si drzneš?
- Klinc te gleda. - Grozno.
Hej!
Si lačen?
Naa. Počasi, fant.
Kdaj si nazadnje jedel?
Pridi.
Kupila ti bom kozarec mleka in sendvič.
Jess sem.
Pa ti?
Kako ti je ime?
Brez imena ne bo sendviča. Kakor hočeš.
- George. - Pozdravljen, George.
Lahko dobim sendvič s klobaso?
Zakaj pa ne?
"Sadje bo kmalu zrelo, fi tek wi bite,
moč bo kmalu prišla, fi wi fling wi mite.
Bo kmalu prišla."
"Bo kmalu prišla."
Glej no. Dovolj majhen se zdi.
Bravo, Jess. Kako mu je ime?
George.
Pridi sem, poba. Naj si te ogledam.
Od kod si?
Albert te je nekaj vprašal, George.
Iz Stepneyja. S Clifford Lana.
Iz bede.
Dobro.
Pojdiva delat.
Jasno, Harve?
Evening Standard. Standard.
- Spokaj. - Hvala, Albert.
Zadaj je luknja.
Potrudi se in zlezi skoznjo.
Ja? Vzemi, kolikor moreš.
Jasno?
Ob naslednjem poskusu te bom premlatil kot črno živino.
Če boš potem še dihal, te bomo vrgli v reko.
Nihče te ne bo našel. Ne živega ne mrtvega.
Vzemi. Noter.
Evening Standard! Kupite Evening Standard!
Na tesnem smo, kaj?
Butasti otroci.
Seveda ne. Kaj, boš samo gledal?
Odprl bom. Tako ali drugače.
Ne moreva pozneje?
Je kdo doma?
Hej, vse nama boš zrušil na glavo.
Ne bodo ga zlahka uglasili.
Jim.
Poglej.
Vsaka baraba bi si tu lahko postregla.
Pomagaj mi.
Za zdaj bo dovolj.
Stari Bill bo pregledal. Pridi, pojdiva.
Krščenduš.
Jim.
Nekdo je notri.
- To mi ni všeč. Pojdiva. - Počakaj!
Pa ja. Pojdiva.
- Zakaj je skočil? - Ne vem, ati. Nihče ne ve.
- Kam greš? - Iskat Georgea.
Ne morem sedeti križem rok.
- S tabo grem. - Ne.
Pa če pride domov in tu ne bo nikogar?
Ostani tu.
- Je Jack tu? - Tam zadaj.
Prmejduš.
Bravo, George.
Me lahko zdaj peljete domov?
Vse ob svojem času.
Ne, zdaj!
Kaj je, je bolelo?
Je bolelo? A? Takole?
Je bolelo?
- Albert... - Je bolelo?
- Je? A? - Albert...
Albert.
Oprosti.
- Me slišiš? - Ja.
Zaslužiš si nagrado, ne?
Bi kos pogače?
Bi kos pogače? Ja?
Prinesi mu ga. Ja?
Pazi nanj. Pravo zmuzne je.
Ja?
Pridi.
- Boš čaj? - Ja.
Spet se ti je odpeljalo, kaj?
Oprostite.
Njenega devetletnega sina Georgea Hanwayja
so včeraj zjutraj evakuirali s te postaje.
Vlak je odpeljal ob 10.45. Z njega je skočil uro pozneje.
Ni se vrnil domov. Ste ga... Ste ga videli? Pogrešan je.
To je urad za izgubljene predmete, ne izgubljene otroke.
Samo vprašat sva prišla, ali kaj veste.
Ne, prijatelj.
Lep večer.
Oprostite, moj sin je pogrešan. George Hanway.
Poglejte seznam.
Ej, to bo pozneje.
Pridi sem.
- Hvala. - Malenkost.
Nehaj!
- Si v redu? - Ja.
Dobro. Sporočil sem.
Ljudje vedo za Georgea, a ga ni nihče videl, zato...
- Ne morem ga varovati. - Rita, iznajdljiv je.
Zna poskrbeti zase, ni res?
- Rekel je, da me sovraži. - Na njegovem mestu bi rekel enako.
Reči hočem... Hotel bi ostati s tabo.
Njegova mama si.
- Semkaj. - Ne. Pojdiva k Mickeyju.
Zdravo, dragec.
Dvignite svoj rog.
Oprostite.
Naročila se kopičijo!
- Hitreje! - Dajmo!
- Ja, chef! - Dajmo.
Čudovit prstan.
Verjetno osem ali devet karatov.
- Pokaži. - Rekla sem sedem, ne osem ali devet.
- Lahko to odnesete? - Čestitam.
Najlepša hvala.
- Hvala. - Hvala.
- Kaj počneš? - Noče dol.
Bom jaz.
Nehaj zijati.
Če bi šel rad domov, zavihaj rokave.
Razen če bi rad, da te spet dajo na vlak. Ker te bodo.
Daj že.
Na pomoč.
Ne skrbi, vsi so mrtvi.
V eksploziji jim je razneslo pljuča.
Zdaj pa na delo.
Tisti v roza obleki snemi uhane.
O, Beryl...
- Bi se nam pridružila? - Hvala.
- Natakar, šampanjec! - Takoj, gospod.
Je to tvoje novo dekle, Albert?
To je moja prijateljica Edwina.
Fina, ampak nekoliko okorela.
- Smem dotočiti? - Seveda.
- Na zdravje. - Na zdravje.
Nate in na vse potnike.
- Dober je. - Še malo.
Zaslužimo si.
Danes si čudovit.
Hvala.
Kako lepo.
Pomagajte. Dajmo.
Pridite!
Umaknite se!
- Hitro! - Umaknite se!
Podvizajte se!
Pokažite mi pot domov.
Utrujen sem in rad bi šel spat.
Pred kakšno uro sem nekaj popil in pijača mi je šla naravnost v glavo.
Kjerkoli klatim se,
po kopnem, morju ali peni,
vselej me boste peti slišali,
pokažite mi pot domov.
V redu je. Tu ste varni.
Pokažite mi pot domov.
Utrujen sem in rad bi šel spat.
Pred kakšno uro sem nekaj popil in pijača mi je šla naravnost v glavo.
Kjerkoli klatim se, po kopnem, morju ali peni,
vselej me boste slišali peti, pokažite mi pot domov.
Tja! Takoj!
Ne! To ni pošteno do Hitlerja!
Tak pač sem.
Kaj pa Punch, Hitler?
V Hitlerja bi vrgli punč? O ja.
Taki pač smo.
Ne, g. Punch. Vame pa že ne boste metali punča.
Reči bi morali: "Slava Hitlerju."
Slama Hitlerju?
Ko bi vsaj imeli slamo. Tla so zelo trda.
Ali pa vsaj seno.
Kaj je z vami, Angleži?
Samo o udobju razmišljate.
Recite: "Slava Hitlerju."
Takole dvignite roko in recite: "Slava Hitlerju."
O, takole. Dvignem naj roko in rečem:
"Slava Hitlerju?" Prazno slamo mlati!
Tako to počnemo.
Hvala. O, hvala.
Krasni ste bili. Hvala. Hvala.
Gospe in gospodje, posluh, prosim.
Vsi morate ven. Nocoj ne pelje noben vlak več.
Pravico imam biti tu. Plačala sem vozovnico.
Za potovanje, gospa, ne za nočitev.
- Čakam na vlak. - Jaz tudi!
- Do jutra ne bo nobenega. - Zgodni smo.
Radi čakamo. Britanci smo.
Samo pravila spoštujem.
Veste, kaj se dogaja zgoraj?
Spokaj.
Poberite se!
- Izhod je tam. - Kdo je vrgel...
Odidi, drobnjakar.
Vse je polno. Zakleniti moramo vrata.
Za zdaj jemljem slovo,
a saj kmalu se zjasnilo bo...
Morda je to znak,
ki si ga vtisni v srce.
Dvigni oči proti meni,
domov k tebi vračam se.
Vso noč drži svetilko v roki,
da na kopno najdeš spet.
Dobri prijatelji in boljše vino
te pričakajo na pragu tem.
Morda je to znak,
ki si ga vtisneš v srce.
Usoda bo vino osladila,
grenčino v njem zadušila.
Kaj je to?
Ne vem.
Pridi. Semkaj.
Drži se me. Pridi.
Daj.
Pridi, greva.
Daj.
Pridi.
Daj že!
Poba, sem!
Poskusi se stisniti pod njimi. Pojdi po pomoč.
Si razumel?
Sinko, potrudi se.
Čakaj!
Zagozdil se je!
Vse je v redu.
Na postajo moram in pomagati. Ampak pazi nase, prav?
Jutri se oglasim pri tebi.
Naš mali junak se je končno prebudil.
Veliko življenj si rešil, veš?
Če ne bi priklical pomoči, bi več ljudi umr...
Kako se počutiš, srček?
Kje je moj sv. Krištof?
Tukaj, na predalniku. Tvoja oblačila pa se sušijo.
Ime mi je Ruby.
No...
Izvoli, popij. Čaj je.
- Lahko dobim svojo verižico? - Seveda.
George Hanway si, kajne?
Veliko ljudi te išče. Si to vedel?
Zelo pogumen si. In srečo imaš.
Dobro. Prinesla ti bom zajtrk
in skledo vroče vode, da se boš temeljito umil.
Nato pa te bom pospremila do doma. Ni daleč.
- Hvala. - Malenkost.
Kmalu se vrnem.
Dobro jutro. Stražnik. Je že pokonci?
Pravkar se je zbudil. Kmalu bo šel lahko na postajo.
- Bi čaj? - Prosim.
Olly.
Tako ti je ime? Olly si?
Mami?
Stari ata!
George?
- George. - Mami.
Mami.
- Mami. - George. V redu je.
V redu je.
Ne bom te več zapustila.
V redu je.
Zaželi si kaj.
- Ena želja? - Ja.
ZA JENNE
Prevedla Polona Mertelj