Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
LONDONAS 1940 M. RUGSĖJIS
Praėjus pirmiems Antrojo pasaulinio karo metams, Britanija ir jos sąjungininkai
kaunasi su nacistine Vokietija.
Hitlerio oro pajėgos rengia oro atakas,
bombarduodami britų miestus.
Šis periodas buvo pramintas „Blicu“.
Pavadinimas kilo iš vokiško žodžio „blitzkrieg“,
kuris reiškė žaibo karą.
Didžiojoje Britanijoje evakuojama 1,25 mln. žmonių
iš bombarduojamų miestų į saugesnius rajonus.
Daugiau kaip pusę jų sudaro vaikai.
Taip, ten!
Praleiskite! Praleiskite mane!
Spjauk tu tą cigaretę!
- Pas ką vamzdis? - Daugiau slėgio!
- Kas prie vamzdžio! - Pilk!
- Vanduo! Nagi! - Pilk!
Laikyk!
Paimk!
Saugokitės! Pirmyn! Judam pirmyn!
Greičiau! Nagi! Griebk žarną!
Grojam būgnais.
Ir taip... Pajausk visu kūnu.
Sugalvok norą.
Galvok.
- Vieną? - Vieną.
Koks mielas berniukas. Labai gražus...
Tėti!
Eikš.
Eime.
Tėti!
Greičiau, jau čia pat.
Ši stotis uždaryta!
Mums reikia pasislėpti!
Čia slėptuvės nėra!
STEPNI GRYNAS
- Atverkit vartus! - Atgal! Traukitės atgal!
Šioje stotyje nebuvo leista rengti slėptuvės.
Slėptuvės pilnos. Kur mums dėtis?
Laikykis šalia.
Jei turite slėptuves namuose, slėpkitės ten.
Gofruotos geležies plokštė sode – anokia čia slėptuvė.
- Nesityčiokit! - Traukitės,
kol dar niekas nenukentėjo!
Čia nukentėsi tu, bičiuli, jei mūsų neįleisi!
- Laužiam vartus! - Atgal!
Neleiskite jų!
Čia yra vaikų! Dėl Dievo meilės, atidarykite vartus!
- Atgal nuo vartų! - Su mumis vaikai!
- Atidarykite vartus! - Inspektoriau, tai neteisėta!
Šie žmonės neturi priedangos!
Įsakau jums paskutinį kartą. Atidarykite vartus!
Atidarykite!
- Į vidų! - Eime, Džordžai.
- Tėti, tau viskas gerai? - Taip, širdele, gerai.
- Eik, Džordžai. - Į priedangą, Džordžai.
Tenai! Eime.
Eikš, mieloji. Eime ten, į galą.
Sumauti bailiai! Štai kas esate!
Kaip galite juos čia palikti?
Eime, Džordžai.
Saugokis.
Tenai.
Eime ten.
Viskas bus gerai, Oli.
Aš tavęs nepaliksiu. Tu su manimi saugus.
Tai nesąžininga jo atžvilgiu, Rita. Jį reikia evakuoti.
Taip.
Viskas gerai, Oli.
Aš, tu, mama ir senelis ryte grįšim namo.
Imk, Džordžai.
Šitas?
Kodėl negali vykti su manimi?
Mielasis, sakiau jau, šis nuotykis tik vaikams.
Suaugusiesiems ten negalima.
Bet bus nuostabu.
- Tu sutiksi naujų draugų. - Mano draugai čia.
Kaime bus daug žaidimų.
Bus smagu.
Ten bus karvių, arklių ir avių...
Bet jie smirda.
Aš noriu likt su tavim.
Taip, žinau.
Tik kol visa tai baigsis.
Tada vėl atsidarys mokyklos, ir gyvenimas grįš į įprastą vagą.
Pažadu.
Prašau, mama, neišsiųsk manęs.
Štai.
Tavo tėtis būtų norėjęs, kad jį turėtum.
Iš kur žinai?
Nes jis buvo toks žmogus.
Nes tu esi jo sūnus, ir tai dabar priklauso tau.
Jis tave apsaugos, girdi?
Taip?
Užsivilk marškinius ir švarką.
Ir nusileisk į apačią, gerai?
Tėvų, kurių vaikai dar namuose, dėmesiui.
Turite dar vieną galimybę juos evakuoti.
Tikėtina, kad jie nenorės vykti
ar ilgėsis namų.
Bet čia jų likimas gali būt neįsivaizduojamas.
Džordžai! Paskubėk, sūneli. Pusryčiai paruošti.
Sunki naktis, dažni antskrydžiai...
- Kaip tu, širdele? - Gerai.
...po aštuntos valandos,
dar sykį nuaidėjus pavojaus sirenoms.
Užpuolikams buvo atsakyta sunkiąja priešlėktuvine artilerija,
tačiau kai kuriems jų vis tik pavyko...
Viskas bus gerai.
Sužeistas medicinos pareigūnas ir medicinos personalas...
Šios atakos akivaizdžiai rengiamos teroristiniais tikslais.
Nacių bjaurastys neišgąsdins Londono gyventojų.
Londone gyvenimas tęsiasi, gyventojai prisitaiko...
Džekai? Turiu dar likusių šiltų pusryčių.
Ne, ačiū, Džeraldai.
Einu pas mamą. Turėsiu grįžti po kelių valandų.
Perduok jai linkėjimų.
Viso, Oli.
- Sėkmės tau šiandien. - Ačiū.
Neišdykauk.
Pasirūpink savimi, berniuk mano.
Ir nepamiršk elgtis drąsiai ir atsikirst patyčioms.
Ką sakom tiems įžūlėliams?
Ilgas liežuvis, o kelnės trumpos.
Atsiprašau, neišgirdau. Garsiau, prašyčiau.
Ilgas liežuvis, o kelnės trumpos.
Teisingai. Eikš.
Imk, jei labai reikės.
- Eime. - Ačiū, seneli.
Senas metalas! Superku metalą!
- Taip? - Džordžas Hanvėjus, devyneri.
Prašom.
Judėkite išilgai platformos!
Gerai?
Myliu jus.
Būk geras berniukas.
Ir nosį šluostyk ne rankove, o nosine.
Nekenčiu tavęs.
Džordžai!
Čionai! Į vagonus!
Džordžai, grįžk!
- Džordžai! - Rita!
- Lipkite į vietas! - Rita, nusiramink. Viskas bus gerai.
Turiu normaliai atsisveikinti.
- Džordžai! - Rita!
Prašom pasitraukti!
Visi į vietas!
Džordžai!
Džordžai, pažiūrėk į mane, sūneli! Mielasis, kodėl nežiūri į mane?
Sūneli, prašau! Aš tave myliu.
Galite atidaryti...
Prašau! Ne! Džordžai, maldauju!
- Prašau! Pažiūrėk į mane! - Nieko jam nenutiks, mieloji.
Juo pasirūpins kokia maloni šeima. Nesijaudink.
Paleiskit mane!
Džordžai!
Viskas gerai?
Suprantu. Sunku juos taip išsiųsti.
Bet nenuleisk rankų.
Liaukis, Rita, mieloji. Pralinksmėk.
Įvertink privalumus. Likai viena.
Galėsi pasilinksminti.
Juo tikrai gerai pasirūpins. Antraip juk nebūtų jo evakavę.
Lyg išsiųstum į Blakpulą, tik geriau!
Spėju, saugai balsą laidai?
Įsivaizduoju, kad jaudiniesi truputį, aš jaudinčiausi.
Ar tikrai esi tam pasiruošusi?
Žinoma. Mes visos labai laukiam!
Tai jos sprendimas.
Klausys visi iki vieno.
Žinau, bet jai tai nepadeda, tiesa?
Ji ne vien mama. Dar ji turi puikų balsą.
Sumauta ranka.
- Patrauk. Bjaurybe tu. - Pati patrauk.
Taip, ponios, gal malonėtumėte liautis taukšti?
Taip, žinau, šiandien ypatinga diena.
Bet tai nereiškia, kad nereikia dirbti.
Mūsų pagalbos reikia mūsų vyrukams fronte.
Jūsų pagalbos!
Tepadeda jiems Dievas.
Tuoj aš jam parodysiu darbą.
Štai, imk!
Geras, Tilda!
Parodyk jiems, mergyt.
Nieko sau.
Vargšelis, tiesa?
Vadinasi, tikrai čia grosime.
Prašyčiau nukelti kojas nuo sėdynių, berniukai ir mergaitės.
Ei, nulipk. Ten nesaugu.
Atsiprašau.
Gerai?
Tvardykis.
Tu panašus į mano šunį. Kur tavo uodega?
Atstokite nuo jo!
- Jis verkia! - Pasiilgai mamytės, ką?
Atstokite nuo jo pagaliau.
O kas tau? Jis tavo bernas?
Užsičiaupk.
Pakaks.
Dar vienas žodis iš tavęs ar iš ko kito,
perkelsiu į sargybos vagoną ir galėsit ten važiuot.
Taigi.
Kas čia geras šunelis?
Gerai, kas nori muštis? Tu? Tu?
Kuris?
Taip ir maniau. Ilgas liežuvis, o kelnės trumpos.
Gerai tu čia jiems. Mano vardas Ketė. Koks tavo?
Džordžas.
- Džordžai, arbatos. - Gerai.
Nagi, muši kamuolį ar ne?
Prilaikyk arklius. Traukis. Pasitrauk atgal!
Nagi.
Gerai, pats prisiprašei.
Gaudyk!
- Aš! - Aš pagausiu.
Šeši.
Kas jums abiem? Sumauti vėplos!
Džordžai, arbata laukia.
Eik namo, mamyčiuk, juodas benkarte.
Laikau savo meilę tau
Viskas gerai, Džordžai?
Ką? Kas nutiko, bičiuli?
- Nieko. - Nepanašu į nieką.
Padainuosi su mumis?
Kas nutiko? Ar viskas gerai?
Padainuokim kartu.
Laikau savo meilę tau
Nagi.
- Pasiruošę? - Pasiruošę?
Kaip koks Džekas Hampas Įsispraudęs į kampą
Niekur neinu
Ir man nerūpi
Tavo bučinių verta laukti
Patikėk
- Mama! - Nagi.
Niekur neinu vakarais
Aštuntą aš jau namie Klausau radijo
Jokių šėlionių
Laikau savo meilę tau
Taip.
Toliau „BBC“ programoje Viktoras Smaitas pristatys mums transliaciją.
Taigi, ponios ir ponai.
Mes pasirengę tiesiogiai transliuoti visai tautai
po penkių, keturių, trijų, dviejų, vienos.
Laidos pučiamųjų orkestras, vadovaujamas dirigento Viljamo Lotono,
atliko kūrinį „Trumpeter Bob“.
- Gerai atrodau? - Juo pradėjome...
laidos „Tikri stebuklai“ transliaciją
iš fabriko, esančio šalies pietryčiuose.
Kaip žinote, mes keliaujame po visos Britanijos fabrikus,
ieškodami talentų darbininkų tarpe,
kurie padėtų pakelti tautai ūpą.
Šiandien jums pristatome ginkluotės cecho darbininkę panelę Ritą Hanvėj.
Pirmyn, Rita! Parodyk, ką moki!
Tyliau.
Skiriu visiems evakuotų vaikų tėvams
ir savo sūnui Džordžui.
Pradedam.
Pasistatau
Atleiskite.
Galima dar kartą?
Gerai.
Pasistatau apykaklę
Kad ir koks oras
Tu būsi su manim
Kad ir kur eisiu, mes būsim drauge
Tu ir aš
Apsigaubsiu tavimi kaip saule
Kad praeitų liūdesys
Tu – mano žieminis paltas
Kai aplink tamsu ir šalta
Mano širdy šviečia saulė
Tuoj pavasario spinduliai Sužėrės tavo besišypsančiose akyse
Liūdesys aplenks mane Nes jaučiu tave šalia
Lietus ar saulė, šlapdriba ar sniegas
Tu – mano prieglobstis, Kurį aš vadinu namais
Pasistatau apykaklę Rankos kišenėse
Tu su manimi
Kad ir kur keliausiu, būsim drauge Nuo jūros iki jūros
Apsigaubsiu tavimi kaip saule Kad praeitų liūdesys
Tu – mano žieminis paltas
Ačiū.
Mums reikia slėptuvių! Atidarykite metro!
Atleisk.
Mums reikia slėptuvių! Atidarykite metro!
O dabar ponios ir ponai, grįžtame į studiją.
Ačiū.
Mums reikia slėptuvių!
Atidarykite metro!
Tiesiog kalbėk. Užkalbink jį.
Sveikas, aš Tomis. Kuo tu vardu?
Džordžas.
Džordžis Pordžis, ėmė ir apsivertė. Pabučiavo mergaites, ir jos apsiverkė.
Mažasis Tomis Takeris dainavo už vakarienę.
Ką jam duosim? Juodos duonos ir vištienos.
Gerai.
Čia mano broliai Arčis ir Ijanas.
Nori, parodysiu savo vabalą?
Nori palaikyti?
Jis vardu Džeris.
Kai atvykom į Somersetą, mus ketino išskirti.
Mes negalėjom to leisti.
Mūsų šeimoje visi už vieną ir vienas už visus.
Taigi, pabėgom, pasislėpėm miške, o paskui įšokom į šį traukinį.
Tomi, aš noriu valgyt.
Liaukis skundęsis.
Turiu sumuštinį.
Galim pasidalinti.
Su braškių uogiene! Mano mėgstamiausia.
Kaip tu pabėgai?
Iššokau iš traukinio.
Tai bent!
Mama mane išsiuntė.
Stotyje piktai su ja kalbėjau.
Ji tavo mama. Atleis. Jos visad atleidžia.
Aš noriu namo.
Žinai, kas bus, jei mus sučiups, Džordžai?
Nuves tave į artimiausią stotį ir įsodins į pirmą traukinį.
Užkimš burną, suriš rankas,
o ant kaklo pakabins užrašą „Pavojingas pabėgėlis“,
kad nebegalėtum pabėgti.
O kas, jei užsimanysiu į tualetą?
Gal duos tau vystyklą ar ką.
Pažaiskime „drąsą“.
Gerai.
Ar išdrįsi, ar išdrįsi užlipt ant traukinio stogo?
Lengvai.
Tai lipk.
Nagi. Padėk mums.
Lipam.
Štai.
Pasilypėk ant dėžių!
Londone, mes atvažiuojam!
Londonas! Pabuskit!
Sustojom, bet čia ne stotis.
- Tuščia! - Irgi tuščia!
Ne. Čionai. Nagi, greičiau.
Tuščia!
Dabar!
- Grįžkit čia. - Atšok!
- Atšok, nenaudėli. - Paleisk mano brolį!
- Bėk! - Skuosk, Džordžai!
- Tomi! - Paleisk mane!
Bilai, čionai!
Greičiau!
- Nagi, Tomi! - Bilai!
Bose!
Nagi, Džordžai!
Grįžkit!
- Pagauk, jei gali! - Bėk!
- Stokit! Grįžkit! - O tu pagauk!
Stok tučtuojau!
Nagi, Džordžai!
Traukis nuo bėgių!
Ko lauki? Spėsi.
Tomi!
- Tomi! - Sugrįžkit čia!
- Tomi! - Tomi!
Kaip jūs leidote tam nutikti?
- Nepriimtina netvarka. - Gėda.
Negi nesuvaldote savo darbuotojų? Mes kariaujame, žmogau!
Labai atsiprašau. To neturėjo nutikti.
- Atsakingi asmenys bus nubausti. - Aš tikiuosi, ir jums labai pasiseks,
jei mes iš viso čia grįšime.
Tu.
Tu! Pasiimk savo daiktus ir pas mane.
Ir jūs visos.
Nagi. Eime.
Nenuleiskit rankų, mergaitės.
Agnesė su merginom tiesiog pasakė tiesą.
Pažiūrėsim, kur tai jus nuves. Būsit išvytos.
Derėjo prilaikyti liežuvį, būtumėt išsaugojusios darbą.
- Eik sau, Dorise. - Kažkas juk turi tai pasakyti, tiesa?
- Puikiai pasirodei, Rita. - Tikrai?
Pradžioje balsas virpėjo.
Ne, labai gražiai dainavai.
- Labos nakties, merginos. - Viso.
Pasiruošusi?
Eime, eikš!
Nagi!
Taip, pone! Pirmyn!
Tai mano mamos dovana...
ir dabar
aš dovanoju jį tau.
Jis tave saugos.
Viena pati
Vaikštau viena
Bet aš neliūdžiu
Aš nešėlioju
Laikau savo meilę tau
Atsargiau.
- Eime. - Ką pasakei?
Pasakiau, atsargiau. Tu tyčia jį užkabinai.
Eime. Nekreipk dėmesio.
Kas tu per vyras, jei tave moteris gina?
Ką veiki su tuo beždžione?
Prilaikyk liežuvį.
Markusai!
Nesikišk.
- Atstokite nuo jo! - Ateik čia.
Paleisk mane!
Įkrėskit jam.
Markusai!
- Kas čia vyksta? - Paleiskite jį!
- Policija. - Lauk!
Pareigūne! Jis laukinis!
- Jis mane puolė, pareigūne! - Ne! Jis meluoja. Jie pirmi pradėjo!
Jis mus puolė kaip koks gyvulys!
- Gerai. Eisite su mumis. - Taip, tiesa.
Jį reikia uždaryti. Vaikščiojantis blogis.
Jie pirmi puolė. Aš gyniausi.
Tau teks gintis, kai atvyksim į nuovadą.
- Jis nieko nepadarė! Markusai! - O Dieve! Rita!
- Atgal! - Rita!
Sakiau, nejudėt.
Lik ten.
Markusai.
Prašom bilietus.
Turi bilietą, jaunuoli?
Kita stotelė Pikadilio aikštė.
Ar šis autobusas mane nuveš į Stepnį?
Ir taip, ir ne.
Išlipk kitoje stotelėje,
pereik į kitą gatvės pusę,
lipk į 14-tą, važiuok tris stoteles atgal, iš kur atvažiavai.
Tada išlipk, eik dešinėn, paskui kairėn,
pereik gatvę,
pamatysi 64-to autobuso stotelę, važiuojantį į Liverpulio gatvę.
Bet tau reikia važiuot Vaitčepelio link.
Penkias stoteles.
Eik sau, vyruti. Čia slampinėti draudžiama.
Nagi. Nešdinkis.
IMPERIJOS PASAŽAS
PIRKITE IMPERIJOJE UŽAUGINTĄ CUKRŲ
IMPERIJA TIEKIA PASAULIUI TRIS PENKTADALIUS VISO CUKRAUS
KAKAVA
BANANAI
IMPERIJA EKSPORTUOJA 12 000 000 KEKIŲ PER METUS
Kuo tu vardu?
Eime su manim.
Dėl Dievo meilės, nejudėk.
Kutena.
Gerai, baigiau.
Aukščiau nenupiešei.
Tai kas? Niekas taip aukštai nežiūrės.
Tuomet mano lūkesčiai šiam vakarui didesni nei tavo.
O kaip Deivas?
O ką Deivas? Jis toli.
Jo neskaudins tai, ko jis nesužinos.
Gerai. Matai mano pirštą?
Brėžk iki jo.
Geras vaizdelis, Dorise.
Taip, neblogas.
Dėl Dievo meilės. Nejudėk.
Ar žinai, kad tavo rankos labai švelnios, Dorise?
Man sakė. Ačiū.
Ji nepaprastai švelni.
Patenkinta?
Taip geriau.
Matai, kaip gražiai mes tave padažėme.
Man nėr nuotaikos.
Pora gėrimų pataisys tau nuotaiką.
Atidaviau tau paskutinį savo lūpdažį, todėl neversk manęs gailėtis.
Nagi, paskubėkime, kol geriausių neišgraibstė.
Kas iš jų liko.
Labas, jūreivi.
Jis tiks.
Tau tik bernai galvoj.
Jis turi draugą, žiūrėk. Eisi kartu?
Ne, jokiu būdu.
Labas.
Nagi, Džeki, vyruti.
- Dar po vieną? - Aš nenoriu. Verčiau eisiu.
Gal eisiu padėti Mikiui Deivisui toje slėptuvėje.
Ką? Mažyliui Mikiui?
Žinai, kaip sakoma. Ūgis turi savų privalumų.
Ir vėl tu apie tą patį. Negali patylėti bent minutę?
Atsiprašau.
Jau visai negali susiturėti.
Ko įpilti?
To paties, mieloji.
Kuo tu vardu, širdele?
Tilda su T.
Ką geri, Tilda su T?
Mes visos turim darbus.
Galim pačios nusipirkti sau išgerti, ačiū.
Liaukis, širdele.
Mes senojo kirpimo džentelmenai ir riteriškumas mums nesvetimas.
Leisk pavaišinti tave ir tavo drauges.
Gerai, jei jau taip prašai.
Tu tik pažiūrėk.
Pažiūrėkite, ką radau, panelės.
- Labas vakaras, panelės. - Sveikos.
- Ačiū. - Puikumėlis.
- Į sveikatą. - Į sveikatą.
Regis, vėl praleidai šansą, Džeki, vyruti.
Bet ji brokuota, tiesa?
Augina tą savo beždžioniuką.
Stokis, Kempbelai.
- Iki. - Tu ką?
Eime pasikalbėti į lauką.
Sėskis, Džekai.
Jis padaugino. Jis girtas.
Taip, aš pajuokavau. Nesureikšmink.
Tada neversk manęs gailėtis.
Gerai.
Sėskis, elkis padoriai ir nešnekėk nesąmonių.
Kuo tu vardu?
Aš pirmas tavęs paklausiau. Pasaže.
Kuo tu vardu?
- Džordžas. - Džordžas.
Malonu susipažinti, Džordžai. Aš vardu Ifė.
Ifė?
Taip. „Ifė“ nigeriečių kalba reiškia meilę.
Džordžai.
Kur tu gyveni?
Stepnyje. Klifordo skersgatvyje.
Tai kaip atsidūrei čia?
Iššokau iš traukinio, nes noriu namo.
Ir pasiklydau.
Prašau, neišsiųsk manęs atgal.
Gerk arbatą.
Tada kartu eisim dirbti – apeisime rajoną.
O po to aš tave nuvesiu namo, į Klifordo skersgatvį.
Kaip tau tai skamba?
- Ife? - Taip, Džordžai.
Iš kur tu?
Mano tėvai – jorubai.
Bet aš augau Aukso Krante.
Žinai, kur tai?
Afrikoje.
Kur gyvena liūtai.
Afrikoj yra liūtų.
Bet ne ten, kur augau.
O krokodilų?
Taip, krokodilų yra.
Bet mieste iš tiesų turi saugotis
autobusų, motociklų ir automobilių.
Jie važinėja kaip išprotėję.
Ar tu juodaodis?
Žinoma.
O aš ne.
Ne juodaodis?
Ne.
Mano tėvas buvo juodaodis. Gimė Grenadoje.
Jo vardas buvo Markusas, bet aš jo nesu matęs.
Mano mama sakė, kad žmonės išskyrė mus prieš man gimstant.
Kodėl?
Nežinau.
Senelis sako, jį deportavo.
Mamai pasakiau, kad nekenčiu jos.
Kodėl taip pasakei?
Nes ji privertė mane išvažiuoti.
Ji tai darė norėdama tave apsaugoti.
Žinau.
Ji buvo sukrėsta, tačiau jau kitą dieną atėjo į darbą.
Taigi, noriu pasakyti visiems, netekusiems pastogės
ar namų bombardavimo metu. Turim įvesti tam tikras taisykles,
nes atvykęs čia radau siaubingas antisanitarines sąlygas.
Prašom naudotis tam skirtais kibirais.
Paleisime daugiau kibirų
aukoms šiai slėptuvei rinkti.
- Atsiprašau. - Mes esame čia dėl jūsų gerovės
ir stengsimės kiekvienam suteikti vienodą priežiūrą,
nepriklausomai, kas esate ir iš kur.
Kaip daugelis čia esančių, aš augau Ist Ende kaip žydas,
ir mūsų bendruomenėje mes padėdavome vieni kitiems.
Kartu su geros valios darbo klasės vyrais ir moterimis stojome kautis su fašistais.
Noriu pasakyt aiškiai.
Kai kas gali vadinti mane socialistu,
komunistu,
pavojingu mūsų visuomenei.
Bet mano idealai artimesni krikščionybei
nei komunizmui.
„Daryk kitiems tai, ką norėtum, kad jie tau darytų.“
Gal Jėzus buvo raudonas.
Telaimina Dievas mus visus
ir mūsų drąsius vyrus ir moteris, besikaunančius už mūsų laisvę.
Ir ačiū jums už palaikymą.
Tik nepainiokite kibirų.
Miki! Miki!
Pirmyn, Miki!
Minutėlę.
Tegu būtinai išgeria, jai visai prastai.
Taip, Miki.
Kuo galiu padėti?
Aš Rita Hanvėj. Noriu savanoriauti.
- Tikrai čia pataikei? - Galiu kloti lovas, plauti grindis.
Nebijau jokio darbo.
Ar moki suteikti pirmąją pagalbą?
Mokiausi prieš tris mėnesius.
Ar tau viskas gerai?
Šįryt evakavau savo sūnų, tad labai jo ilgiuosi.
Labas, Bete.
Noriu tave supažindinti su savo nauja drauge.
Ji vardu Rita. Ji perrišinės tau žaizdą.
Kas nutiko tavo rankai, Bete?
Nežinau.
Aš noriu mamytės.
Nori apsikabinti?
Taip? Ateik.
Viskas gerai.
Sveiki?
Sveiki. Alio...
Labas vakaras, pone.
Paskelbtas visiškas atjungimas. Prašom išjungti šviesą.
Kas ten, Stenai?
Niekas, mieloji.
Aleliuja
Dainuok su manim.
Aleliuja
Eikš, Džordžai.
Einu į kitą stotį!
Kelią ARP inspektoriams! Praleiskite juos!
Eime, Džordžai! Neatsilik!
- Nesistumdykit! - Kelią inspektoriui.
- Ife! - Praleiskite berniuką.
Praleiskite jį.
Labas vakaras.
Noriu sysiot.
Čionai.
Už šių užuolaidų.
Atsiprašau. Ką jūs darot?
Jei nepasitrauksi, bus bėdų.
Čia anglams. Traukis.
- Bet, ponia, mes... - Nekelk balso prieš mano žmoną.
Kas manaisi esąs? Tiesiog pasitrauk.
Pone, jis nekėlė balso.
Aš kalbėjau ne su tavim, bičiuli.
Todėl užsičiaupk ir sėsk, antraip pasigailėsi.
Kokios problemos?
Šis ponas kabina paklodes, kad mus atskirtų.
Kad būtume kalėjime kalėjimo viduje.
Aš visai neketinu į jį žiūrėti, bet nenoriu slėptis.
Ką jūs...
Pone.
Pas mus nėra segregacijos.
Visi esame lygūs šios šalies piliečiai, norime mes to ar ne.
Hitleris daro būtent tai.
Priešina žmogų prieš žmogų, rasę prieš rasę.
Vyksta karas,
ir mums mestas iššūkis parodyti tai, ką galime geriausio.
Norėčiau tikėtis...
Norėčiau tikėtis, kad mes surasime padorumo
ir pamatysime vieni kituose lygius sau žmones
ir elgsimės vieni su kitais su atjauta
ir pagarba.
O tiems, kam tai nepriimtina, siūlau paieškoti kitos slėptuvės.
Džordžai. Eikš.
Džordžai. Pamiegok.
Mano budėjimas dar nesibaigė. Turiu dar daug apeiti.
Grįšiu ryte.
Ife?
Taip, Džordžai.
Aš esu juodaodis.
Grįšiu po kelių valandų.
Išmokysiu tave kitos dainos, kai lydėsiu tave namo.
Gesint šviesą!
Pameni, kaip ten buvo?
Čia sol. Sol, si, re.
Tada žemyn.
Fa.
Štai čia. Šiuos klavišus.
Kokią jūs ten dainą tądien grojote?
Smagu, taip? Mamytė linksma!
Taip, linksma. Su ja labai smagu.
Mamytė, mamytė Kaip slyvytė
Ką?
Aš panaši į slyvą?
- Tai tiesa. - Kaip žiauru.
Aš mėgstu slyvas.
Džordžas Jis gražus kaip dožas
Pavojus praėjo!
Atsargiai lipkite laiptais, ponios ir ponai!
Atleiskite, pone. Gal matėte Ifę?
Ifę.
Taip. Palauk čia, vyruti.
Ateik čia. Ateik.
- Greičiau, tenai. Slėpkis. - Greičiau. Ateik.
Ei, Bilai. Berniukas teiraujasi Ifės.
Negirdėjai? Jis žuvo šiąnakt.
Ką?
Jis bandė išvesti iš namo senyvą moteriškę. Ji nenorėjo išeiti.
Apie save nė negalvojo.
Prakeikimas.
Taigi, tada reikia pasirūpinti tuo berniuku.
Eime, pradėsiu nuo čia.
Kur jis eina?
- Ei, atsargiau. - Žiūrėk, kur eini!
Mesk į jį.
Nešdinkitės! Antraip įkrėsiu!
Pasakysiu viską jūsų motinai! Žinau, kur gyvenat!
Lauk!
Rita!
Rita, tau viskas gerai?
Vos neužgriuvo.
Tvarkom viską.
Kviečiama Rita Hanvėj.
Prašau ateiti į kontorą.
Prisėsk, Rita.
Kas nutiko?
Ponia Hanvėj, aš Timotis Ašdaunas, o čia mano kolegė Brenda Votson.
Mes iš švietimo skyriaus.
Apgailestauju, bet mums buvo pranešta, kad jūsų sūnus,
Džordžas Hanvėjus neatvyko į vietą.
Mūsų žiniomis, pavažiavęs maždaug valandą, jis pabėgo.
Susibičiuliavęs su juo vaikas sakė, kad jis iššoko iš traukinio.
Iššoko?
Atsistojęs jis dar pamojavo savo draugei.
- Jis, regis, nesusižeidė. - Jis buvo patikėtas jūsų globai.
- Jūs atsakingi už jo saugumą. - Tu sukrėsta, Rita,
- bet prašau, susiturėk... - Ne. Kur jis? Kur mano berniukas?
Kodėl negalite man pasakyti, kur jis?
Pranešta visoms atitinkamoms tarnyboms, įskaitant policiją.
Jūs turėjote jį prižiūrėti.
Viskas vyko pagal protokolus,
- pagal įstatymą. - Pagal protokolus?
Kur mano sūnus, po galais? Vakar ryte patikėjau jį jūsų globai.
Čia mūsų duomenys, ponia Hanvėj.
Jei jis grįš namo, praneškite, prašau.
Rita!
Suprantu, kad susinervinai...
- Rimtai. - ...bet tau prasidėjo pamaina.
Grįšiu, kai surasiu savo berniuką.
Tada gali jau nebeturėti darbo!
Susikišk tą savo darbą sau į šikynę!
Gerai. Dieve. Rita!
- Ei! - Rita!
- Sugrįžk! - Rita, kas nutiko?
- Rita!
- Pasitraukite.
Grįžkit prie darbo.
Kol kas dar laikomės. Turime dar cukraus,
bet kaip toliau bus su tomis normomis, nežinau.
Ei!
Reikia iš viso atsikratyti tų nenaudėlių.
Toks tokį pažįsta.
Kaip jūs drįstat?
- Siaubas. - Atšokit.
Išalkai?
Prilaikyk arklius, berniuk!
Kada paskutinį kartą valgei?
Eime.
Duosiu tau pieno su sumuštiniu, ir galėsi sau eiti.
Aš Džesė.
O tu?
Kuo tu vardu?
Nebus vardo, nebus ir sumuštinio. Spręsk pats.
Džordžas.
Malonu susipažinti, Džordžai.
O galima sumuštinį su dešra?
Kodėl gi ne?
„Tuoj vaisius prisirps Ir bus mums šansas
Jėgos ateis Ir mes sukilsim
Jau greit“
„Greit ateis“
Štai. Jis, regis, pakankamai mažas.
Puiku, Džese. Kuo jis vardu?
Džordžas.
Ateik čia, berniuk. Noriu į tave pažiūrėt.
Iš kur tu?
Albertas tavęs paklausė, Džordžai.
Iš Stepnio. Klifordo skersgatvio.
Lūšnynas.
Taip.
Duosim tau darbo, berniuk.
Supratai, Harvi?
„Evening Standard“. „Standard“.
- Atšok. - Ačiū, Albertai.
Ten gale – skylė.
Turi pralįsti pro ją.
Gerai? Ir paimk ten tiek, kiek paneši.
Supratai?
Ei.
Dar pamėginsi bėgt, savo rankom prikulsiu tave
iki pamėlynavimo.
O po to, jei dar kvėpuosi, išmesiu į upę,
kad niekas tavęs nerastų, nei gyvo, nei mirusio.
Imk. Lįsk.
„Evening Standard“! Pirkite „Evening Standard“!
Tuščios mūsų kišenės, tiesa?
Kvaili vaikai.
Nemanau. Tu tik pažiūrėk.
Vis tiek atidarysiu.
Gal vėliau ateikim?
Ar kas yra namie?
Visa tai gali mus užgriūti.
Visai išsiderino.
Džimai.
Pažiūrėk.
Čia gali užklysti bet koks nenaudėlis ir pavogti visa tai.
Padėk man.
Kuriam laikui pakaks.
Paskui policija tegu tvarkosi. Eime iš čia.
Po velnių.
Džimai.
Čia kažkas yra.
- Man tai nepatinka. Eime! - Minutėlę!
Taip, dingstam iš čia.
- Kodėl jis iššoko? - Nežinau, tėti. Niekas nežino.
- Kur eini, širdele? - Ieškoti Džordžo.
Negaliu sėdėti čia rankas grąžydama.
- Aš eisiu kartu. - Ne.
Kas, jei jis grįš ir nieko neras namie?
Lik čia.
- Ar Džekas čia? - Ten.
Žiūrėk tu man.
Taip, šaunuolis, Džordžai.
Galit nuvesti mane dabar namo?
Taip, savu laiku.
Ne, dabar!
Ką, skaudėjo?
Skaudėjo? Šitaip?
Ar skaudėjo?
- Albertai - Ar skaudėjo?
- Ką? Skaudėjo? - Albertai
Albertai
Atsiprašau.
- Atsipeikėjai? - Taip.
Taip, tu nusipelnei atlygio.
Gal torto?
Norėtum gabalėlio torto?
Duokit jam torto. Gerai?
Nepaleiskit jo. Slidus vaikėzas.
Taip?
Eime.
- Arbatos, gerai? - Taip.
Vėl priepuolis, tiesa?
Atsiprašome?
Jos devynmetis sūnus, vardu Džordžas Hanvėjus
vakar ryte išvyko evakuacijai iš šios stoties.
Išvykęs 10.45 val., po valandos kelionės iššoko iš traukinio.
Namo jis negrįžo. Gal matėte jį?
Jis dingo.
Čia saugomi pamesti daiktai, ne vaikai.
Gal jūs tiesiog matėte ar girdėjote ką?
Ne, bičiuli.
Gero vakaro.
Atleiskite, mano sūnus dingo be žinios, Džordžas Hanvėjus.
Ieškokite sąraše.
Šiam kartui pakaks!
Ateik čia.
- Ačiū, bičiuli. - Nėr už ką.
Liaukis!
- Kaip tu? - Gerai.
Taigi. Visiems pranešta.
Žmonės žino apie Džordžą, bet kol kas niekas jo nematė, taigi...
- Negaliu jo apginti. - Jis kietas peštukas, Rita.
Moka už save pastovėti, tiesa?
Jis man pasakė, kad nekenčia manęs.
Juo dėtas pasakyčiau tą patį.
Norėjau pasakyt... Aš irgi būčiau norėjęs likti su tavim.
Tu juk jo mama.
- Čionai. - Ne, čia. Eime pas Mikį.
Labas, širduk.
Trimitai! Prašom atsistoti.
Atleiskite už keiksmažodžius.
Nespėjame su užsakymais!
- Judam judam! - Pirmyn!
Taip, šefe!
Einam.
Nuostabus žiedas, mieloji.
Aštuonių, devynių ar panašiai.
- Parodyk. - Aš sakiau, kad septynių karatų,
ne aštuonių ar devynių.
- Atleiskite, galite tai išnešti? - Sveikinu.
Labai dėkoju.
- Ačiū. - Ačiū.
- Ką darai? - Nenusiima.
Duokš.
Ei.
Ko vėpsai?
Jei nori namo, imkis darbo.
Jei nenori, kad policija tave vėl į traukinį įkištų.
Nes jie taip ir padarys.
Nagi, imkis darbo.
Padėk man.
Nebijok, jie visi negyvi.
Nuo sprogimo jiems trūko plaučiai.
Imkis darbo.
Nuimk auskarus nuo tos su rausva suknele.
Beril,
- gal prisijungsi? - Ačiū.
- Padavėjau! Prašyčiau putojančio. - Taip, pone. Tuojau.
Ar čia nauja tavo mergina, Albertai?
Čia mano gera draugė Edvina.
Kaip miela. Ji linksma, tik mažumėlę sustingusi.
- Dar šlakelį, pone? - Prašyčiau.
- Į sveikatą. - Į sveikatą.
Už tave ir visus, kurie tavimi plauks.
- Gražiai pasakyta. - Dar truputį.
Mes to verti.
Atrodai dieviškai šiandien.
Dėkoju.
Kaip miela.
Padėkite čia mums.
Greičiau!
Į slėptuvę! Lauk!
- Paskubėkite! - Bėkite iš čia visi!
Greičiau!
Rodyk man kelią namo
Pavargau ir noriu miego
Išgėriau taurę prieš valandą Ir apsvaigo galva
Kad ir kur keliausiu
Sausuma ar jūra
Visada dainuosiu dainą
Rodyk man kelią namo
Viskas gerai, bičiuli. Su mumis čia saugu.
Rodyk man kelią namo
Pavargau ir noriu miego
Išgėriau taurę prieš valandą Ir apsvaigo galva
Kad ir kur keliausiu Sausuma ar jūra
Visada dainuosiu dainą Rodyk man kelią namo
Čionai! Greičiau čionai!
Ne, taip nesąžininga Hitlerio atžvilgiu!
Būtent to ir siekiu.
O kaip Pančas, Hitleri?
Duot į snukį Hitleriui?
Žinoma.
Štai kaip mes darom.
Ne, pone Pančai. Kaip drįstate duoti man į snukį?
Jūs turite sakyti „Šlovė Hitleriui“.
Šlovė Hitleriui?
Kad nematau čia jokios šlovės. Čia karšta ir drėgna.
Gal net lyja.
Kas jums, anglams?
Nuolat kalbate apie orą.
Reikia sakyt: „Šlovė Hitleriui“.
Taip iškelti ranką ir sakyt: „Šlovė Hitleriui“.
Šitaip. Iškelt ranką taip ir sakyt:
„Še tau, Hitleri.“ Še tau.
Štai kaip reikia.
Ačiū.
Kokia miela publika. Ačiū.
Ponios ir ponai, paprašysiu jūsų dėmesio.
Visiems reikia iš čia išeit. Šįvakar traukinių daugiau nebus.
Aš turiu teisę čia būti. Sumokėjau už bilietą.
Šis bilietas jums leidžia keliauti, ponia, o ne nakvoti čia.
Aš laukiu savo traukinio.
Aš irgi!
Iki ryto traukinių nebus.
Atėjom anksčiau.
Mes palauksim. Mes britai.
Taisyklės yra taisyklės. Ne aš jas sugalvojau.
Ar žinote, kas vyksta lauke?
Nešdinkis.
Važiuok iš čia! Su savo dviračiu.
Išėjimas ten! Pirmyn!
Kas numetė...
Pareigingas mat atsirado.
Daugiau čia netilps. Reik užrakint vartus.
Sudie, likite sveiki
Greit išauš šviesi diena
STEPNI GRYNAS
Gal tai ženklas
Klausytis širdies
Pažvelk į mano akis
Grįžtu namo pas tave
Neužgesink šviesos per naktį
Kad rasčiau kelią namo
Kur geri draugai ir dar geresnis vynas
Lauks tavęs
Gal tai ženklas
Klausytis širdies
Lemtis pasaldins vynmedį
Pamirši sielvarto skonį
Kas tai?
Nežinau.
Čionai.
Laikykis manęs. Įsikibk.
Nagi.
Nagi. Plaukiam.
Pirmyn.
Čionai!
Vaike! Čionai!
Pamėgink išlįst ir pakviest pagalbą.
Supratai?
Pasistenk, sūnau.
Palauk!
Jis užstrigo!
Pavojus atšauktas.
Turiu eiti į stotį, padėti ten,
bet tu pasisaugok, gerai?
Ateisiu pas tave rytoj.
Mūsų mažasis didvyris pagaliau atsibudo.
Išgelbėjai daug gyvybių, žinai?
Jei nebūtum pakvietęs pagalbos, daug žmonių būtų ž...
Kaip tu jautiesi, širduk?
Kur mano Šv. Kristoforas?
Jis čia, širduk. Ant spintelės. O tavo drabužiai džiūsta.
Mano vardas Rubė.
Štai...
Imk. Atsigerk. Skani arbata.
Ar galite paduoti mano pakabuką?
Žinoma.
Tu Džordžas Hanvėjus, tiesa?
Tavęs daug kas ieško.
Žinojai?
Tu esi labai drąsus berniukas, sėkmės kūdikis.
Taip. Einu ruošti tau pusryčių,
karšto vandens dubenį, kad galėtum nusiprausti,
o tada palydėsiu tave namo.
Čia netoli.
- Ačiū. - Prašom.
Aš tuoj.
- Labas rytas, konsteble. - Labas rytas.
Jis pabudo?
Ką tik. Tuoj apsirengs. Tada nuvesime jį į stotį.
- Arbatos? - Mielai.
STEPNI GRYNAS
Oli.
Toks tavo vardas? Olis?
Mama?
Seneli!
Džordžai?
- Džordžai. - Mama.
Mama.
- Mama. - Džordžai. Viskas gerai.
Viskas gerai.
Aš tavęs nebepaleisiu.
Viskas gerai.
Sugalvok norą.
- Vieną? - Vieną.
DŽENEI
Išvertė Egidija Namavičė