Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Відійдіть!
Агов, Віле, що сталося?
Думав, ви полагодили скло.
Я мушу їхати з висунутою головою.
До виступу все виправимо, босе.
Я повернуся до вас після виступу. Я запізнююся.
Усе, прийду потім. Привіт.
Як там із часом?
Добре. Як життя?
Питай його.
Привіт, юначе. Як ти?
Що ти так пізно робиш із цими божевільними?
Що це в тебе? Що це?
Це я у своєму домі?
Мангеттенська штука.
- Продають фото зірок. - Ти знаєш малого?
- Ти зірка. А то мій син. - Ваш син?
Коли його день народження?
- Скажи, коли в тебе іменини. - Ви скажіть.
У мене був ковід. Я забув.
Твоя бабуся хвора.
Ну ж бо. Ти казав, що підпишеш.
- Сюди. - Не сердьтеся, у мене виступ.
Побачимося.
Прийду потім. Нам час іти.
- Чому провулок не перекрили? - Я намагався. Людей мало.
- Не хочеш китайської їжі? - Що? Ні. Не голодний.
- То я викину? - Треба перевдягнутися.
- Роздягальня... - Це сцена?
Коли шия німіє це краще, ніж оце.
- Як він? - Добре.
Людина із занімілою шиєю, коли бачить, як забивають ейс, робить отак.
- Ейс іде на виліт. - Хто тут виступає?
Не я.
- Адаме! - Берґі, Боже.
Це найгірший момент мого життя. Як справи?
Привіт. Я працю з Берґі.
Плачу штуку за вбивство того чувака.
Це не смішно! Його виступ необхідний.
- Я розлив каву на сорочку. - Дати нову сорочку?
- Не знаю. Мені потрібен худі. - Оцей?
- Було б... - Розмір XL.
Гадаю, ми в трохи різних вагових категоріях, але гаразд.
Одягай. А взагалі відклади.
- Порадуй його, ага? - Годі!
- Не підпишеш? - Зараз не можу.
У нас 40 виступів для благодійного фонду.
У мене виступ, Берґі.
- Ми запізнюємося! - Так, знаю, Берґі.
Усе. Давай сюди.
Знаю. Я ж не підпишу всі зараз.
Але маєш!
- Ми принесемо. - Це для людей з РС. Сам зроблю.
Я погано поставився до одного малого.
- У нього РС? - Ні.
Тоді ні. Це піде тим, у кого РС.
Віддай йому кляту ключку.
Дякую, друже.
Ходімо. Дякую за худі.
- Ось твоя кава. - Зі стевією?
- Звісно. Спускаємося. - Гарного виступу.
Я зіграю на синтезаторах, якщо ти не проти.
Так. Звісно.
-«Бджоли, кленовий сироп». І все. - Я зроблю це!
- Побачимо, що буде. Гаразд. - Отам. Медузи...
Боже мій.
- Це чий? - Не знаю. Божевільне місце.
- Що відбувається? - Ліворуч і знову.
Гаразд, ліворуч і ліворуч.
Запишемо другий куплет приватно.
- Добре? - Так. Добре.
Треба спробувати вокодер. Можна?
Так. Це буде смішно.
- Мені просто заспівати? - Як зазвичай.
- Гаразд. - Роби все, як завжди.
Пане Сендлере, вибачте, що перериваю.
Нічого. Що таке?
Не могли б ви передати кілька слів моєму сину — Джеймсу?
- Звісно. - Він у лікарні.
Я проведу виступ. А, він у лікарні.
Він потрапив у аварію на скутері.
- Мені шкода це чути. - Сильно забився.
Він ваш фанат.
- Гаразд, він тут? - Джеймсе. У мене тут...
- Так. Гаразд. - Тут пан Сендлер.
- Агов, Джеймсе! - Не може бути!
- Так. - Це пан Сендлер?
- Привіт! - Боже мій...
Ти обличчям упав?
Пане Сендлере, мені погано.
- Я бачу! - Приїдете до мене?
Я б з радістю.
Зараз у мене комедійний виступ.
Ти впораєшся.
Я не зможу прийти.
- Побачимося... - Адаме.
- Точно. - Гарне шоу.
- Дякую. - Я підготую все.
- Гарного шоу. - Адаме!
Так. Вибачте. Пробачте.
- Яка чудова публіка. - Дякую.
- Гарний виступ. - Я аж ожив.
Віллі й Лестере, ви...
Це дуже круто.
Красно дякую. Радий це чути.
Оплески Адаму Сендлеру!
- Ти крутий. - Ходімо.
Щасти!
Успіхів!
Це вже якесь божевілля.
Не знаю, що сталося. Дякую усім.
Дякую. Що ж.
Ні, нумо без цього. Я люблю вас!
Привіт! Як ви? Гаразд, народ. Булла.
Радий вас усіх бачити!
Як воно?
Привіт усім!
Гаразд, я люблю вас. Усім дякую!
Сьогодні аншлаг.
Дякую всім.
Дякую, що прийшли. А що там з...
Чому там це?
- Чому... - Виправляємо.
Там проблема з комп'ютером.
З комп'ютером. Добре.
То що? Почекати?
Мені почекати?
Ні, не чекай. Продовжуймо.
Ми все виправимо. Усе буде добре.
Продовжуймо.
Ага.
Гаразд, виправляйте, а я продовжу,
бо там багато чого треба буде показати.
Гаразд. Усе гаразд.
О ні. Тепер буде отак?
О ні!
І без них упораємось.
У мене тут, до речі, «Спленда». Мала бути стевія.
Це мала бути стевія.
- Вимкнемо монітори. - Вимикайте монітори.
Вимикайте.
Так. Гаразд.
Пані та панове. Дякую.
Їв я собі якось виноград.
Їв я виноград.
Усе було добре.
А чувак, який був зі мною, каже: «Фу!»
Я запитав: «Що?» Він каже: «Ти змінився».
Кажу: «Зовсім ні, я завжди любив виноград».
І...
Він каже: «Мені не подобається ця версія тебе».
І я сказав: «Я все життя їм виноград,
вгамуйся».
Каже: «Тоді я йду». А я: «Забирайся.
Ти теж мені набрид».
Тож він пішов,
а я сказав чуваку, що годував мене виноградом:
«Що думаєш? Гадаєш, я змінився?»
А він: «Ні». А я кажу: «Він змінився».
А він: «Так!
Він змінився».
Одна жінка сказала мені: «У мене на литці твоє татуювання».
Я кажу: «Воно гарне». А вона: «Так, мені теж подобається».
А її чоловік каже: «Адаме, можна з тобою поговорити?
Підійди сюди».
Я питаю: «Що таке?» Він каже: «Думаєш, це круто?
Я займаюся сексом з дружиною. Її ноги в мене отут.
Підіймаю голову, а там твоє бридке лице.
Думаєш, це круто?» Кажу: «Так. Можеш не дивитися».
Він каже: «Як я кінчу, Адаме?
Я звик до твого обличчя».
Нещодавно мені написав один чоловік.
У листі написано: «Мене звати Чарлі Манґо.
Я зростом 30 сантиметрів
і я тебе застрелю».
Я подумав: «Отакої».
Проходить кілька тижнів. Приходить ще один лист.
Відкриваю.
«Це я, Чарлі Манґо.
Досі невисокий.
Тобі гайки, Пісочний чоловіче».
Я подумав: «Чорт. Цей хлопець серйозний».
Минає кілька тижнів,
знову приходить лист з тими каракулями.
Думаю: «Поїхали», — і відкриваю.
Там написано: «Пішов ти.
Ти не заслуговуєш на життя, Пісочний чоловіче.
Це Чарлі Манґо.
Ти заплатиш за свої гріхи.
P.S.
Я досі 30 сантиметрів».
Я подумав: «Чорт, чуваче».
Друзі кажуть: «Повідом у поліцію.
Нехай цим займається ФБР».
Я кажу: «Знаєте що?
Я нікому не скажу, бо тоді Чарлі Манґо виграє.
Я не реагуватиму, розумієте?»
Але я купив куленепробивні шкарпетки.
Тож...
Що трапилося?
Так, що це?
Га?
Думав, це стевія.
Що?
- Вибач, що дав «Спленду». - Це була «Спленда»!
- Майстер! - Так!
Я, бляха, знав!
Люблю тебе.
Радий, що ти був чесним.
Це стевія, так.
Дякую, друже. Дякую, що зізнався.
Чекай.
- Усе добре? - Замовкни!
- Він не заткнеться. - Хто?
Він погрожував йому.
- Не хвилюйтеся. - Бо ми сміялися.
Гаразд. Кожен сміється по-своєму.
Спробуйте не дивитися одне на одного.
Можете собі сміятися. І ви смійтеся, і ви.
А після шоу буде велика бійка.
Не хвилюйтеся.
Я люблю вас. Розважайтеся.
У неї довге волосся Зібране під капелюшком
Вона в гарній білій блузці
З кошиком фруктів у руках
Рум'янець на щоках І полум'я в очах
Я сиджу за містом
І мастурбую На леді на коробці з-під родзинок
Гаразд.
Це мало бути...
Її мали тут показати.
Зараза.
Ми розбираємось. Гадаю, ми...
Комп'ютери доволі старі. Розбираємося.
Ніхто, бляха, не хотів купити новий?
Нещодавно був у ресторані.
Їв там бургер, відпочивав.
Один хлопець питає: «Можна сфоткати бургер?»
Я запитав: «Нащо?»
Він сказав: «Я з Іспанії».
Кажу: «У вас є бургери». Каже: «Так, але цей дуже великий».
Ну я і кажу: «Добре, фотографуй, друже».
Через 20 хвилин він сфотографував гамбургер іншого хлопця.
Я питаю: «Чого це ти?» Він каже: «Цей більший».
Я відповідаю: «Тоді видали фото мого».
Я...
Я повів сім'ю в цирк. Ми гарно проводили час.
Виїхала машина.
Там сиділо 15 сраних клоунів.
Діти питають: «Як це?»
Я кажу: «Не знаю. Вони профі».
Ми поїхали додому. Діти й далі про те говорять.
Здуріти просто.
Раптом невелика машина під'їжджає до нас.
Я кажу: «Діти, дивіться. Там сидять 15 клоунів».
Мої діти такі: «Так! Круто!» Вони димлять траву.
«Як життя?» Розумієте? «Усе добре, крихітко».
Потім вони наїхали на пляму мастила.
І закрутилися.
Думаю: «Капець». Машина далі крутилася.
Діти питають: «Що сталося?»
Вони врізалися в огородження. Кажу: «Ні!»
Почали з'їжджати вбік. Я загальмував.
Вони проїхали повз, урізалися у вантажівку, вибух.
Ми подумали: «Це дійсно сталося?»
Це було жахливо. Діти плакали.
Я такий: «Боже, оце нічка».
Ми пішли на похорони.
А коли прийшли,
побачили одну труну для всіх 15.
Я подумав: «Вони й сюди всі влізли».
Майстерність не проп'єш. Красно дякую.
Ви мої найкращі друзі.
Дякую.
Так, так.
Найщасливіші у неї часи
Він дуже радує її
- Чорт! - От бляха!
Таке трапляється. Нічого. Така доля.
Що сталося й чому це сталося?
Це клятий...
У землі дірка.
- Гаразд. - На сцені дірка.
Сьогодні все йде як по маслу.
То що нам робити?
- Продовжувати шоу так? - Так.
Привіт.
Дякую. Красно дякую.
Може, там унизу є хороший монітор?
Так. Уперед.
Гаразд.
- Лорен. - Лорене.
Дякую. Вибачте. Ми все виправимо.
Гарна курка на футболці. Смішна.
- Ми могли б... - Що таке?
Це таця з-під обіду?
Це не спрацює.
Та ну, серйозно?
Молодці.
Дідько, ви круті.
Це поганий знак.
Усе, поїхали.
Найщасливіші у неї часи
Він дуже радує її
У нього гарна кар'єра Ми з батьками любимо його
Видно, що він буде вірним
Уся родина щаслива, ще б пак
У моєї сестри потворний новий хлопець
Дякую.
Ця пісня була потрібна. Так.
Гаразд.
Подивимося, що там ще.
Погляньмо, як піде наступна. Гітарочка.
Не підбадьорите мене? Зіграти вам на гітарі?
Поїхали!
Щодня я бурмочу
Бурмочу під ніс
Як попросите щось зробити
То я завжди це зроблю
Але коли я це робитиму
Бурмотітиму під ніс
Чому я маю робити цю фігню?
Ніхто інший не міг? Мене вже нудить від цього.
Вони сидять весь час, а я займаюся всім.
Пішли вони до біса.
Цього я ніколи не скажу в лице
Але коли підете ви
Я починаю бубоніти, як псих
Поки агресивно стрижу газон
Чому я його, бляха, стрижу? Дідько, сраний будинок...
Вони нічого не вміють.
Уміють вони роздратувати.
Срань якась. Чому завжди я?
Срана трава відростає. Що я тут роблю?
Ненавиджу цих виродків.
Загрібай листя
Я бубоню
Копай повільніше!
Я бубоню
Іди в банк!
Я бубоню
Викинь сміття!
Я бубоню
Коли на дні басейну Опиняться іграшки
Які впустила донька
І я за ними пірну
Я бурмотітиму під водою
Не можеш сама дістати срані іграшки?
Або купувати іграшки, які можуть плавати.
Що, у біса, сталося з моїм сраним життям?
Щодня я бубоню
Бубоню собі під ніс
Аж одного дня дружина Почула, що я бубоню
І одразу перерізала
Мені горло
Ви, бляха, найкращі! Люблю вас!
Я люблю вас! Ви мені потрібні! Допоможіть!
Мої бабуся з дідусем пішли на пенсію. І це добре.
Але бабуся запанікувала.
Каже: «Немає грошей. Як тепер платити за щось?»
Вона відкрила будку для поцілунків біля дому.
Збудувала маленьку будку. Поставила знак.
«За поцілунок — 20».
Усі проїжджали повз.
Виходить дідусь,
дає їй 20 доларів і цілує.
Тоді дав їй ще 20 доларів і поцілував сильніше.
Тоді дав ще 20 доларів.
Поцілував ще сильніше. З язиком.
Почав розстібати бюстгальтер.
Стягнув його, кинув на землю, почав працювати руками.
Спустився до пояса, потім до сідниць.
Поляскав її, почав постукувати пальцями нижче.
Ми подумали: «Це ненормально», —
бо це був мій інший дідусь.
Вони фліртували, але ми не знали.
Ми цього не очікували.
Так, моя дружина молодша за мене.
- Є ще в когось таке? - У тебе!
У тебе? Розумієш мене, так?
Моя дружина на вісім років молодша.
Усе було добре в молодості, але коли ми стали старшими,
вона досі гарна, а я вже якийсь побитий.
І я не хочу робити пластичну хірургію.
Не піду на це.
Але я зробив ін'єкцію ботокса
в член.
Підрівняв член.
Я хотів освіжити його. Щоб дружина
бачила трохи молодший член.
Мені було її шкода.
Мій член почав трохи зношуватися.
Наче йому вже потрібна була тростина.
Він постійно хилився. Член зі сколіозом.
Він спирався на праве яйце.
Ліве яйце все думало: «Чому на мене не спирається?»
А праве казало: «Цить, ти його розбудиш.
Нехай відпочине, він втомився».
Тож я зробив ін'єкцію ботоксу.
Багато хлопців спитає: «Так можна?»
Не робіть так.
Вам це не потрібно.
Я вколовся ним.
І ботокс згладжує всі зморшки.
А на в'ялому пенісі завжди зморшки.
Саме тому Бог і дав нам зморшки.
Коли дівчина побачить член, ти скажеш: «Він стане краще.
Зачекай».
А я всі зморшки прибрав.
Я тоді стояв у роздягалці.
Я голий. Заходить пара хлопців.
«У тебе стояк». Я кажу: «Ні, ні!»
Кажуть: «Це стояк». Я кажу: «Ні, не стояк».
«Зморшок немає. У тебе стояк».
Кажу: «Ні, я ботокса додав».
Вони кажуть: «Він стоїть.
Член молодий. Наче в третьокласника».
Я кажу: «Бо це не стояк.
Це звичайний млявий член».
Кажу: «Він би не звисав». «У тебе звисає».
Кажу: «Заткнися. Чого вчепився до мого члена?
Іди вдягайся».
Потім я поїхав додому.
Я був засмучений і подавлений образами й усім цим.
І в мене із псом хороші стосунки. Пес питає: «Агов, що сталося?»
Я такий: «Що?» Каже: «Ти сумний».
Я кажу: «Клята роздягалка». Він каже: «Що?»
Я кажу: «Мене там дражнили».
Він каже: «Що-що?»
Я кажу: «Я додав ботоксу в член».
Він каже: «Я бачив, пам'ятаю».
І я питаю:
«Чого вони кажуть, що в мене був стояк і таке інше?»
Питає: «А був?» Кажу: «Так».
Але...
«Ні. Не було.
У мене не було стояка. Це звичайний член».
Він каже: «Зроби ось що. Пофарбуй його в рожевий».
Питаю: «Нащо?» Каже: «У мене такий».
Кажу: «Знаю, я бачив».
Каже: «Усі його люблять».
Я кажу: «Ніхто не любить!» Він каже: «Як це?
Щоразу, коли мій член витягується, я чую:
"Поглянь на його рожевий член!
Поглянь, який рожевий!"
Ніхто не каже, малий він чи ні,
усі кажуть, що це найрожевіший
і найвологіший на вигляд член!
Він приносить стільки радості!»
Потім вони обіймаються й сміються.
«Ось для чого потрібен член, друже!»
Кажу: «Ну не знаю».
Він каже: «Ти хоч поміркуй про це».
Я кажу: «Так, я подумаю».
І тут я бачу, як через шерсть
починає витягуватися рожева штука.
Питаю: «Що таке?» Він каже: «Я радий, що ти про це подумаєш».
Повертаюсь із «Діснейленду»
Згадую, куди ходив
Що було найкраще? Космічна гора?
Чи спускатися річкою на човнах
Найкращий час у дитинстві
Магічний момент для дружини й мене
Тоді я пропускаю зупинку
І кричу: «От же бляха»!
І наче й не їздили в «Діснейленд»!
Це помилка.
А мої діти...
Час, проведений з дітьми, найкращий, еге ж?
Ви любите їх найбільше у світі?
Пам'ятаю, як народилася донька.
Не забуду, як тато казав: «Ти впустиш її.
Це колись станеться».
Я кажу: «Добре».
Він каже: «Це трапляється.
Ти впустиш дитину,
потім підіймеш її і не розводитимеш галасу.
Бо дитина тоді подумає: "Якого біса?
Цього не мало статися?"
Реагуй спокійно.
Підіймаєш дитину, дивишся, питаєш, як вона».
Гаразд, тату...
«Ні, таке життя.
Упустив дитину. А що робити? Руки зайняті».
У тебе в руках сумки з покупками.
Тримаєш дитину, впускаєш, береш сумки.
Дивишся, ставиш дитину на ногу, підкидаєш її, ловиш її і йдеш далі.
Дивишся на неї. Питаєш, як вона.
Чи все добре.
Дитина скаже: "Певно, так". Так, таке життя».
Він каже: «Я впускав твого молодшого брата 30–40 разів».
-«У мене є молодший брат?» -«Був».
Мій батько...
Мій батько завжди брався за ремінь.
Казав: «Готуйся до ременя»
Я так не караю дітей.
Бо я ношу спортивні штани.
«Готуйтеся до китиць!
Татко вам дасть!»
Я пішов на танець
батька й доньки.
А донька не прийшла.
Зараза!
Я стою з квітами.
І розбитим серцем.
До речі, добре було б полагодити монітори.
Вони запрацюють чи ні?
Ні? Без агресії.
Якби я знав, що на це піде стільки часу, я б почекав...
- Ти молодець. - Ти роздратований.
Ти не надто дратівливий для того, хто мене наколов?
Ми над цим працюємо. Не хвилюйся.
Гаразд.
Лягаю пізно
Снідаю ситно
Вигулюю собаку
Дивлюся новини
Іду в туалет
Запускаю пралку
Заходжу в мережу
Купую нове взуття
Іду з дому Пообідати з орендодавцем
Повертаюся
Веду собаку гуляти
Умикаю телевізор
Дивлюся «Джері Маґвайера»
Я вже його бачив
Але подивлюся ще
Сьогодні гарний день
І життя непогане
А в мене клінічна депресія
Вибачте.
Пробачте.
Був я в аеропорті, а один чувак каже:
«Не подивишся за сумкою? Я в туалет».
Кажу: «Що?»
«Подивишся за сумкою, поки я в туалет?»
Я кажу: «Добре».
Потім він іде.
Тепер я відповідаю за його сумку?
Думаю: «Якого біса?
Я не хочу, чорт забирай...
Скільки він буде в туалеті, поки я тут стою?».
Сумка почала ворушитися.
Думаю: «Що там за фігня?»
Починають доноситися звуки. Чутно: «Допоможи».
Думаю: «Допоможи? Що там, бляха?»
Розстібаю сумку, а там лампа.
Думаю: «Що?»
«Допоможи. Витягни мене». Думаю: «Витягнути тебе?»
Виймаю лампу. Каже: «Ну ж бо, потри її».
«Треш?» Починаю терти й тут
вилазить джин. Каже: «Дякую».
Кажу: «Так, чортяко».
А Джин такий: «Він такий козел».
Питаю: «Хто?» Каже: «Той, що пішов у туалет».
Кажу «Я його не знаю». Каже: «Так, він довбаний псих».
Кажу: «Добре».
А він: «Тепер я твій».
Думаю: «Ні, ти його джин».
«Він козел. До біса його!
Тепер ми разом.
У тебе є три бажання.
Але поквапся, він псих».
І я запанікував: «Якого біса?»
«Загадай бажання».
І я кажу: «Можеш
зробити гамбургери корисними?»
Він каже: «Так».
Я кажу: «Гаразд».
Він каже: «Швидше. Ще два».
«Нехай квасоля смакує, як гамбургери».
Він питає: «Ти одержимий гамбургерами?»
Кажу: «Ти мене лякаєш. Кажеш, що той чувак псих.
Я панікую».
Він каже: «Швидше, засунь мене назад. Він іде!»
Питаю: «Хто?» Він каже: «Отой псих!»
Я засунув...
Відкрив лампу з джином, склав усі пакети.
Чувак повертається. Каже: «Дякую».
Я кажу: «Будь ласка».
«Я щойно чудово посрав».
Я кажу: «Круто».
Він каже: «Чорт, оце я там наклав!»
Я кажу: «Добре».
- Каже: «Навіть підтиратися не довелося». - Я кажу: «Добре».
«Ідеально. Чудово, коли не треба підтиратися».
Питаю: «Точно не треба було?»
Він каже: «Упевнений».
Я кажу: «Це треба перевірити.
Там, звідки я,
підтираються, а потім кажуть: «Можна було і без цього».
Він каже: «Ні, я відчув це. Я просто знав, що це так».
Я кажу: «Ти не можеш бути впевненим».
Він каже: «Ні, я можу. Я чудово почуваюся».
Я кажу: «Я б перевірив».
Він каже: «Добре, я перевірю й доведу тобі, що підтиратися не треба було.
Це можна відчути».
Я кажу: «Ну типу».
Він іде назад, я відкриваю срану валізу,
витягую лампу й тру її.
Вилазить джин.
Каже: «Це було смішно. Оце ти його розвів!»
Я кажу: «Це ж правда. Потрібно перевірити».
Він каже: «Я радий, що він пішов»
Загадай третє бажання». Я кажу: «Третє бажання».
Питає: «Хочеш великий член?»
Я кажу: «Не знаю».
Він каже: «Попроси великий член».
А я кажу: «Ну, бляха, не знаю.
Не краще попросити про мир у світі?»
Він каже: «Так, проси великий член.
Тобі сподобається з ним. Ніхто ще не розчаровувався великим членом».
Я кажу: «Я почуватимуся покидьком.
Попрошу про мир».
Він каже: «Добре. Два бажання про бургери
й одне про сраний мир».
Я кажу: «Так».
«Добре». Питаю: «Це станеться зараз?»
Каже: «Той чувак має передати тобі силу».
Я кажу: «Гаразд, я думав, я твій».
«До цього був він. Тому потрібно, аби він передав тобі силу».
Я питаю: «Як це зробити?»
Він каже: Подрочи йому, і я твій».
Я питаю: «Подрочити?»
Він каже: Подрочи йому, і сила перейде тобі».
А я кажу: «Я не хочу йому дрочити».
Він питає: «Не хочеш миру?»
Я кажу:
«Хочу, але я не хочу дрочити тому чуваку.
Я навіть не знаю... Я й так не дрочу нікому,
а його навіть не знаю».
Він каже: «Швидко подрочи йому. Здивуй.
Зроби це й отримаєш свої гамбургерні штуки
й сраний мир у всьому світі. Воно варте того».
Я кажу «Гаразд».
Тож я пішов у ванну,
зайшов у...
У чувака спущені штани.
Він зняв білизну й шкарпетки. Але не футболку.
- Кажу: «Якого біса?» - Каже: «Ти мав рацію».
Це було...
Гівно було всюди.
Воно було на стегнах, колінах.
Я кажу: «Що за фігня?»
Каже: «Я думав, буде не так!»
Кажу: «Ну не знаю».
«Я потягнувся назад. А там капець.
Я аж білизну розкидав!»
Бляха!
Тоді я схопив його член,
подрочив йому, і він кінчив.
Він такий: «Якого біса?»
Лежить на підлозі в гімні й спермі
й каже: «Боже, чуваче!»
Каже: «Це, трясця, найкращий аеропорт!
Тут круто».
Я виходжу й бачу джина.
Кажу: «Друже, місію виконано».
Питає: «Ти подрочив?» Кажу: «Так».
«Він кінчив?» Я сказав: «Ще і як».
Потім він дивиться на мене.
Питаю: «То в нас буде мир і бургерні штуки?»
Він каже: «Ти злитимешся на мене».
Питаю: «Що сталося? Чому я маю злитися?»
«Ну, третім бажанням цей чувак попросив,
щоб йому подрочив Бен Стіллер».
Я такий: «Якого біса?
Я не Бен Стіллер».
Він каже: «Прорахунок».
Дякую. Дякую всім.
Ви дуже милі. Дякую.
Зійдемо трохи з глузду? Уперед.
До пекла. Час зійти з глузду. Так?
Підберу прикид.
Трохи пришвидшимося.
Ага.
Так.
Готові зійти з глузду?
Так!
Старий з малюком
Почав запізно Тепер платиться за це
Старий з малюком
На футбольному тренуванні Розвернувсь не туди
Старий з малюком
Ще має старшого сина Якого ніколи не бачить
Старий з малюком
Щойно заснув у «Чак-І-Чіз».
Бабця в лосинах
Спортом не займається Має жахливий вигляд
Бабуся в лосинах
Ззаду вона схожа На ріжок з-під морозива
Бабця в лосинах
Це не верблюжа лапка Це нога моржа
Бабця в лосинах
Коли вона їх знімає Її пупок кашляє
Бульдог у гелловінському костюмі
Він наче бджілка Але на вигляд сумний
Бульдог у гелловінському костюмі
Він просто пес Але розуміє все
Бульдог у гелловінському костюмі Його дід був вовком
Тепер він носить антенки
Бульдог у гелловінському костюмі
Коли прийдеш додому Отримаєш смаколик
Так!
Хлопець з рюкзаком у кінотеатрі
Не можу зосередитися На діях Людини-Павука
Хлопець з рюкзаком у кінотеатрі Щоразу, як він рухається, я обсираюся
Хлопець з рюкзаком у кінотеатрі
Сидить між мною І сраним виходом
Хлопець з рюкзаком у кіно
Щось дістає Добре, що це цукерка
Овва!
Гаразд!
Гаразд, тепер тихіше.
Сповільнимо темп.
Товстий коп на коні
Обоє важко дихають Чи доберуться вони?
Товстий коп на коні
Молиться, аби чого не трапилося На сраному параді
Товстий коп на коні
Чим він провинився Що нього забрали машину?
Товстий коп на коні
Купа гівна Але навалив її коп
Ви прикольні.
Дякую.
«Спленда».
Це знову «Спленда». Клятий...
Слово «відкривається».
Ви колись думали, як так сталося?
Чому вимовляється через «ця»?
Якого біса?
Що?
Що, у біса, відбувається?
Це чий, бляха, пес?
Він шоу прийшов подивитися?
Привіт!
Привіт, песику!
Як справи?
Так, хороший песик.
Гаразд.
Як його звати? Знаєш?
Ґері?
Привіт, Ґері!
Зачекай, Ґері.
Побачимо, чи вилізе рожева штучка.
Уперед.
Я просто лоскочу тебе, Ґері.
Трошки лоскочу.
Бувай, Ґері. Молодець. Чудово, Ґері.
Чорт.
Усе пішло шкереберть.
Я йду.
Гаразд, чорт забирай...
Я вам казав про слово «відкривається».
Відкривається, чорт забирай.
Чому як вимовляєш, там «ця»,
а коли пишеш, то «ться»?
Я знаю і розкажу вам.
Що ж.
Мерріам-Вебстер друкує перший словник.
Він розумний.
У нього серйозні слова, визначення.
Він відривається на повну. Сидить курить трубку.
Заходить його матір.
«Нехай твій брат одне напише».
Мерріам каже: «Ні-ні. Це мій словник, мамо».
«Будь ласка. У тебе є все.
А він сидить сумний у своїй кімнаті.
Нехай відчує, що досягнув чогось».
Заходить брат і питає: «Я запишу вимову слів?»
Мерріам-Вебстер такий: «Пиши».
Він пише в-і-д-к-р-и-в-а-й-е
ц
ь
а.
Мерріам-Вебстер каже: «Знаєш,
нехай там буде «ц-ь-а».
Брат такий: «Нехай буде?
Ти мені, трясця, дозволяєш?
Я тобі вмажу.
Я колись піду в армію, повернуся й добряче вмажу тобі.
Я стану на захист вітчизни, паскудо.
Записуй вимову. В-і-ч-ч-и-з-н-и.
Записуй так, інакше я вмажу тобі вже.
Записуй це в книжку.
- Каже: «Гаразд, посміялися й досить». -«Ніхто тут не сміється.
Пиши:
"С-м-і-й-е
ц-ь
а".
"Тьс" писатиметься як "ц", цапина мордо.
Думаєш, тобі все так легко зійде з рук?
Легко.
Л-е-
х
к-о, вилупку.
Записуй.
Вокзал читатимемо
як в-о-ґ-з-а-л.
Пиши, або вмиєшся власною кров'ю.
Вмиєшся. В-м-и-й-е...»
«Логічно».
«...с-с-ь-а.
Я лупцюватиму тебе щочетверга, вилупку.
Але в називному буде ч-е-т-в-е-р».
«Що? Чому ти так дивишся на мене?»
Четвер.
Я тобі нігті повидираю.
Н-і-х-т-і.
Мерріам-Вебстер каже:
«Годі. Ти поводишся небезпечно».
Я знаю, що небезпечний.
Небе-с-печний.
О чорт.
Я так не вмію.
З боку здається
Що розлучатися весело
Можеш робити Тепер що хочеш
І ніхто нічого не скаже
Може, подорожуватимеш світом
Може, сходиш у кіно
Може, вивчиш нову мову
Або познайомишся з красунями
Або ти просто Переїдеш до сестри
І зіпсуєш її шлюб теж
Гаразд.
Дякую. Так. Чудово.
Послухаємо перший ряд.
Наприкінці чудової пісні
я досі гарно свищу.
Люблю це.
Вам теж сподобається. Якщо люди...
Ви тоді знову посваритеся.
Хлопець за тобою.
Замовкни...
Гаразд.
Гаразд, заспіваймо ще пісню.
Ця пісня про...
Побачимо про що.
Хтось угадає, про що може бути пісня?
Подивимося.
Було б добре заспівати про...
Про кого ж вона може бути.
Я намагаюся знайти когось, про кого може бути ця пісня.
Якого біса? Погляньмо туди.
Направте прожектор на цього чувака.
На цього пана.
Ти не проти взяти участь?
Люблю тебе, брате.
Поїхали.
Цю пісню ми написали про цього пана.
Хлопець із дроном
Сьогодні на пляжі він
Заважатиме всім
Хлопець із дроном
Пульт керування Навпроти його стояка в плавках
Він каже, що бачив стадо китів
В океані
Мабуть, це найрідкісніше явище Яке він бачив
Але якщо це правда Чому його дрон літає
Над моєю дружиною?
Схоже, він якийсь дивак
Гадаю, час побити його
Пляжною парасолею
Оплески цьому пану! Я люблю його!
Дякую, що згодився. Ти зірка!
Дякую. Я люблю тебе.
Сподіваюсь, ця вам сподобається.
Ми цю ще не грали. Я схвильований.
Гаразд.
Мамо Чому двері зачинені
Тату Чому не відповідаєш ти
Я чую, як мама кричить Поки тато каже
Так, о так
Тож я йду за ключем
І тихо підкрадаюся
І на превеликий подив
У мене на очах
Я бачу, як тато б'є маму
Своїм членом
Мамо, чому простирадло мокре
Тату, що за зачіска
Я чую, як тато каже мамі
Сонце, я ще не закінчив
Мама каже, ми знайдемо інший шлях
Бо манюня ще стоїть
Тож я вмощуюся зручненько
Між стегнами мами
І тато виколює мені око
Своїм членом
Ця пісня сумна.
Гарна мелодія.
Зараз їй не потрібна моя допомога
Аби заснути
Я вже не маю її колихати
Чи цілувать у чоло
Її вже не треба забирати
Від її подруги
Учора вона отримала права
Я їй більше не потрібен
О ні
Ми більше не граємо у футбол
Вона каже, що не любить спорт
Я вже не допомагаю їй учити алгебру
Або писати есе
Я вже не вожу її плавати
Здається, наче мені краще зникнути
Але вона досі просить мене
Купити її друзям пиво
Коли їй потрібен ящик пива Вона просить мене
Купити друзям пиво
Бочки й банки пива Так, я досі на тусовці
Я купую її друзям пиво
Жоден магазин не продасть його їм
Бо всім їм на вигляд десять років
А коли їй випишуть штраф
Вона знову буде в кріслі тата
А в мене буде розлучення
Бо я купив донці пива
Гаразд. Що ж...
Так.
Сміхота.
Ви колись ходили на свята дітей ваших друзів,
а потім поверталися з гелієвою кулькою?
Ви такі: «Дякую!»
Ідете назад з гелієвою кулькою і думаєте:
«Навіщо я узяв цю кульку?»
Тепер треба їхати з нею додому, бо відпускати не можна.
Раніше ми так і робили. Просто відпускали.
Це була розвага для всієї родини.
Усі показували: «Отам».
Мій батько казав: «Отам вона».
Сестра сказала: «Не бачу».
А батько «Отам».
Зараз так не можна, бо це шкодить природі.
Я думав: «Чорт, тепер їхати додому з кулькою.
Вона затулятиме все». Кажу: «Срана кулька!»
Я подумав: «До біса. Я відпущу її».
Я вже хочу відпустити, аж тут свято закінчується.
Люди виходять, а я з кулькою...
- Вони такі... - А я...
Вони такі: «Не знаю».
А я
кручу кульку, наче ласо.
А вони такі: «О!»
- Ти хотів убити дельфінів. - Я б ніколи.
Вони такі... А я...
Тоді я пішов до машини.
Удав, що важко відкрити двері.
Я відпустив срану стрічку
й зосередився на дверях.
Чую: «Що?» І кажу: «Що сталось... О ні!»
А що вже зробиш? Кулька пошпарила.
Її не зупиниш. Можемо подивитися.
Вони такі...
А я такий...
Потім я повернувся додому. Лежу я о сьомій вечора в спальні
й чую постукування по вікну.
Підходжу.
Відкриваю, а там літає кулька.
Я визираю, а кулька каже: «Дякую».
Я кажу: «Без проблем».
Кулька: «Бачив, як високо я літала?»
Я кажу: «Ти була дуже високо».
А кулька: «Паска безпеки не було».
Я кажу: «Ти хоробра, розумієш?»
А кулька: «Байдуже. Я літала».
А я: «А то».
А кулька: «Це була моя мрія!»
А я кажу: «Твоя мрія збулася».
А вона: «У мене були дві мрії».
Я кажу: «Ну, одна збулася».
А кулька: «Було дві».
Я кажу: «Одна ж збулася».
Кулька каже: «Були дві».
Я кажу: «Гаразд».
Питаю: «Яка інша?»
Каже: «Я б хотіла відчути,
як це, коли тобі відлизують».
Я кажу: «Я не можу тобі допомогти.
Я людина. Розумієш, про що я?
Можу принести ще одну кульку з того свята.
І ви можете потрахатися».
Кажу: «У мене є насос для велосипеда. Може, підігнати?»
Вона каже: «Я не знаю його».
«Ну, мене ж теж не знаєш».
Каже: «Я думала, ми розважаємося».
Я кажу: «Я одружений, розумієш?
У мене є діти. Є що втрачати».
Каже: «Я нікому не розповім».
Я кажу: «Я знаю». А кулька каже:
«Ти милий».
Я кажу: «Я не знаю, як тобі відлизати.
Це маячня якась.
Як взагалі відлизати кульці?»
Кулька каже: «Це просто. Потрися головою об мене».
Я кажу: «Ну, це я зможу».
Моя дружина не злитиметься через це.
Я беру кульку, починаю терти.
А кулька така: «Повільніше.
Повільніше».
Каже: «Це статична електрика.
Це наука».
Я кажу: «Добре».
-«Поклади мене на ліжко. Я приклеюся». - Я поклав.
Каже: «Спробуй зрушити». Я спробував.
Вона поверталася назад.
Кулька сміється: «Хіба це не смішно?»
Кажу: «Клас». Каже: «Спробуй сильніше.
Отак краще».
А я кажу: «Добре».
Тоді вона каже:
«Можеш розв'язати вузол знизу?»
Я кажу: «Так».
Каже: «Це моя вагінулька!»
Я сказав «Добре».
Кулька каже: «Розв'яжи». Я почав розв'язувати.
Я це можу.
Жінка за це не насвариться.
Я почав розв'язувати, а кулька така:
«Йой, підстрижи нігті».
Я кажу: «Якого біса?»
Вони не такі вже й довгі. Я розв'язую.
А кулька каже: «Трошки відпусти.
Не розпускай повністю».
Я трошки відкрив і чую...
Отакий звук. І кулька каже: «Боже».
Вибач.
І я кажу: «Нічого».
А кулька: «Мені так соромно,
я трошки припустила».
«Нічого, це природно».
-«Ти розкажеш усім друзям». - Я кажу: «Я нікому не скажу.
Можливо, кільком людям на концерті».
Кулька каже: «Покрути мою пипку».
Я кажу: «У тебе є пипка?» «Зверху».
Я кажу: «Так, це схоже на пипку».
Кулька каже: «Схоже? Це вона і є!
Покрути її!!»
Почала кричати. Це вже було божевілля.
Мені ставало незручно. Вона почала принижувати мене.
І я просто зупинився. Я натиснув на гальма.
Треба було припиняти.
І через 45 хвилин
моя дружина
почала стукати у двері.
«Де ти був?» Вона верещала.
«Вечеря готова. Діти внизу.
Що, у біса, відбувається? Чому в тебе стирчить волосся?»
І я такий кажу:
«Сонце, я розважався з другом.
Ніхто не чіпав нічию вагінульку».
Овва.
Чорт, страшний звук. Ви злякалися?
Трохи перелякалися?
Я теж. Я розпереживався.
Повийте теж трохи.
Щось страшне насувається
Моя мама летить до мене
І я спитав, скільки вона пробуде
Вона сказала, що не брала квитка назад
О ні!
Буде ще щось страшніше
Я їду дорогою О третій ранку
Але нічого не бачу Бо сонце світить в очі
Але я роблю, як і всі інші
Я все їду й молюся Аби нікуди не в'їхати
Тоді я почув бах
І побачив світлу перуку Що пролетіла над авто
Разом із шістьма шматками суші
А тоді я зрозумів
Що вбив Девіда Спейда
Ні!
Девіде! Я не побачив тебе!
Буде...
Буде ще щось страшніше
Ваша черга.
Дуже добре.
Дивлюся я порно
На айфоні
І звуку немає
А тоді зрозумів я, що підключений блютуз
У машині дружини
А вона везе дітей На футбол
Ні!
Діти! Татко просто чухався!
Він не робив нічого дивного.
Буде ще щось страшніше
Гелловінська ніч А я не можу знайти желейки з канабісом
А потім розумію Що моя мама роздає їх дітям
О ні!
Нічого, дітки. Усе буде добре.
Ефект пройде за шість годин.
Буде ще страхіття
Я сам уже в це не вірю
Трошки голосніше
Не так голосно, я злякався
Я намагався надіслати дружині фото члена
Але раптово відіслав його Аль Пачіно
Він надіслав мені два
О ні, Але!
Молодець. Чудово.
Остання страшна ситуація
Не гавкайте
Я знайшов вібратор дружини
На ліжку в гостьовій
Куди заселилася моя мама
Він був досі теплий
Ні, мамо!
Мамі теж треба веселитися!
Ви чудові.
Дякую.
Дідько.
Нам потрібні монітори.
Гарні новини. Схоже, ми полагодили все.
Ми знайшли проблему. Ще кілька хвилин.
Нехай ще Елвіс заспіває, і все буде готово.
Обіцяєш?
Обіцяю.
Ти знаєш, що жодного разу не перепросив?
Це технічна проблема.
Знаю, придурку, ти це десять разів казав!
Якщо хочеш зачекати, зачекаймо п'ять хвилин.
Гаразд, зробимо.
- Елвіс заспіває. Гаразд. - Закінчите, і ми готові.
Я, бляха...
Гаразд, нехай буде Елвіс, народ.
Зараз або ніколи
Обійми мене
Сонце, поцілуй мене
Сьогодні будь моєю
Завтра
Запізно буде
Зараз або ніколи
Кохання не чекатиме
Коли я вперше побачив тебе
І твою ніжну посмішку
Моє серце полонили
Моя душа тобі віддалася
Я провів усе життя
Чекаючи слушного часу
А тепер ти поруч
І час настав
Зараз або ніколи
Обійми мене
Сонце, поцілуй мене
Сьогодні будь моєю
Завтра
Запізно буде
Зараз або ніколи
Кохання не чекатиме
Як та верба
Ми б плакали
Якби справжню любов
І вірність втратили
Твої губи манять
Візьми мене у свої обійми
Бо хтозна-коли
Ми ще зустрінемся
Отак
Зараз або ніколи
Обійми мене
Сонце, поцілуй мене
Сьогодні будь моєю
Завтра
Запізно буде
Зараз або ніколи
Кохання не чекатиме
Зараз або ніколи
Кохання не чекатиме
Зараз або ніколи
Кохання не чекатиме
Очманіти, брате!
Просто очманіти!
Так! Покажи їм!
Уперед! Так! Покажи їм!
Так! Удар! Сильніше! Бах!
Дякую.
Гаразд.
Дупа Роббі Шнайдера, народ!
Дякую. Красно дякую.
- Овва. - Чому б тобі, бляха...
Я заспіваю ще дещо. Сядь отам.
- Гаразд, я йду. - Сідай. Гаразд.
Де це? Вибачте. Пробачте.
Дозвольте.
Друже, дивись не гепнися. Обережно.
Ні! Роббі.
Що ти, у біса, робиш?
Сиди там. Витримаєш?
Сідай.
Наче Віллі Тайлер і Лестер.
Гаразд.
Ще одна пісня. Монітори працюють?
Так.
Клянешся Богом?
Вибач, не можу.
Гаразд, добре.
Ви чудова публіка. Я люблю вас. Було класно.
До речі, ця гітара особлива.
Мій тато купив її, коли мені було 12.
Так.
Гаразд.
Гаразд. Поїхали.
Це буде хіт.
Починаймо.
Тобі погано, хлопче
Тобі самотньо, хлопче
Ти опустив голову Твоє життя — це біль
Хіба після такого станеш собою?
Куди податися тобі?
Аби душу повернути
Ти дивишся в стелю
Й ігноруєш себе
Або лізеш до пляшки
Що погубить тебе
Ти шукаєш і шукаєш
Якогось поняття
Як це все сталося
Ти все молишся
Про усмішку, дівчинко
Давно її не було
Потрібна тобі допомога і швидко дуже
Аби лишити в минулому усе
Так, хто допоможе тобі?
Пережити цей час
Хто ж в обійми візьме
І скаже, що все гаразд
Знаєш, комедія
Це комедія
Ти розсмієшся, посміхнешся
Наче те дитя
Не думала ти, що пройме
Але пройняло ще і як
Ти вмираєш зі сміху
І минає біль
Адже щойно «Ейса Вентура»
Дупою говорив
Це комедія
Жити важко, дитя
Не тужити важко, дитя
Як кине тебе перший хлопець
Через повідомлення
Чи побачиш записку
Що не повернеться вона
Коли важко тобі
Бо тебе цькують
Або коли лікарі Погані новини повідомляють
Можеш їсти горами морозиво
Чи плакати собі
Або втекти Чи кричати весь день
Або спробувати подивитися її
Комедію
Усім потрібні комедії
Ти вже був на межі
Але дав шанс комедії
Тепер зі сміху проливаєш напій
І пісяєш у штани
І біль від розлуки Умить зникає
Коли хтось у «Подругах нареченої»
На вулиці навалює
Це комедія
Врятує лиш комедія
Так, актори можуть грати драматично
Співаки — гарно співать
Але коміки кажуть: «До біса сум»
Посміємося добре Й минуле можемо подалі послать
Дякую, Ебботте й Костелло
Немає таких, як Леттерман
Дякую, сумочці Баззі Рут
І оплески Кінсону
Дякую, Люсі За випічку хліба
Дякую «Спайнал Теп» За 11 поділок на підсилювачі
Дякую тріо «Three Stooges» і Джеррі Льюїсу
Ви веселили мене з семи років
Дякую, Брати Маркси І Глісоне, що на автобусі
Дякую Бенні Гілу Що ляскав лисого за нас
Дякую Керол Бернетт і Джорджу Карліну й SCTV
Едді Мерфі Увесь мій район
Хотів бути як ти
Дякую «Сенфорду й сину» Джоан Ріверс і «2000-річному чоловіку»
Лілі Томлін, Девіду Бреннеру
Фліпу Вілсону й Розанні
Дякую Біллі й Робіну, й Вуппі За благодійність
Дякую Пітеру Селлерсу За те, що падав зі сходів
Ріклх і Ґолді, Стівен Райт І Меделін Кан
Ейкрод і Белуші
І «Jerky Boys» Чічу й сраному Чонгу
«Аероплану», «Психу в тюрязі», «Придурку» і «Легким грошам»
«Звіринцю» і «Гольф-клубу»
І королям цієї пісні
Пі-ві, Борату, Паверсу, «Крутим дівчатам»
Веянсу і братам Фаррелі
«Супер перцям», «Ельфу», «Похміллю у Вегасі» і чувакам з «Диваків»
Дякую, Крісе Рок
Сайнфелде і Коліне Квінне
Герліхі, Джеку, Корачі й Апатову
Беррімору й Еністон
Люблю вас, Бушемі й Стіллере
Люблю вас, Тріумфе й Коні
Спейде, Кейджею, Медовзе й Шнайдере
Ви завжди будете моїми друзями
Дякую, Давні
Дякую, Лорне
Дякую, Фарлі
Дякую, Норме
Розумієте Жарти можуть бути смішними завжди
Гарний жарт таким назавжди й буде
Фільми старішають Але діти їх досі розуміють
Вони не забудуть Як веселилися
Тому кажу я
Дякую
Добраніч
На добраніч! Люблю вас!
Оплески Буллі!
Так.
Люблю вас, народ. Було весело. Дякую.
Ось і вона.
Я люблю тебе.
Усе добре?
- Було весело? - Китайська чи індійська?
Індійська. З'їм цілу миску.
Привіт!
Люблю вас.
Дякую.
Дякую всім.
Агов.
Дякую. Я люблю тебе.
Усе добре?
Гаразд. Я боявся.
- Було класно. - Так?
Присягаєшся?
До зустрічі.
- Панове. - Так!
- Так. - Рок-н-рол, друже.
Молодець.
Дуже дякую. Усе було чудово.
Буде ще. Люблю вас. Так!
Усе добре? Ходи сюди. Дякую.
Дякую. Агов, вони полагодили скло.
Гаразд. Дякую.
Бувайте, друзі.
Гаразд, ми сідаємо. Боже, так.
Гаразд, сонце.
Поїхали.
- Гаразд - Бувай, Діґбі.
Дякую, Діґбі.
Переклад субтитрів: Павло Дум'як