Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
FOR 13,8 MILLIARDER ÅR SIDEN
Efter Big Bang blev universet fyldt med en kosmiske suppe
af brint og heliumgas.
Til sidst begyndte de brint- og heliumatomer
at smelte sammen til stjerner.
Stjernerne blev nok grupperet i galakser.
Det kalder vi det første lys.
At se det første lys,
de første galakser i vores univers,
i den fjerne fortid skete skabelsen.
Når vi ser på himlen, ud over stjernerne i vores Mælkevej,
kan vi kun se mørke.
Vi har aldrig haft teknologien til at se første del af universets historie.
For at kunne se tilbage i tiden for at se det første lys,
skal man have det mest komplekse teleskop nogensinde.
I hele NASA's historie er Webb den mest risikable mission nogensinde.
Denne mission kan blive en teknologisk triumf
eller en fortvivlende katastrofe.
Vi lægger det største teleskop i rummet, 1,6 millioner km væk.
Tusind ting kan gå galt.
Det er det største antal enkelte fejlpunkter af alle missioner.
At prøve at tænke det utænkelige: "Hvis det ikke virker…"
Det er en skræmmende tanke.
Enhver succesfuld missions-systemingeniør, der ikke tror, heldet var med dem,
er et fjols eller en løgner.
De første billeder hjælper os med at svare på spørgsmålene:
"Hvor kommer vi fra?
Hvordan endte vi her?
Er vi alene?"
Det er vores historie.
-Det er hele vores historie. -Hele historien er der.
Jeg er sikker på, at det teleskop er vores næste kæmpespring
i vores søgen efter liv.
Universet er så stort, at der må være udviklet, bevidst liv derude.
James Webb-rumteleskopet
vil ændre vores måde at forstå universet på.
Der er et nyt teleskop i byen.
James Webb-rumteleskopet,
opkaldt efter den anden administrator af NASA, er ved at blive en realitet.
Det bliver affyret fra Fransk Guyana, en rumhavn der,
for at huske på, at det ikke kun er en NASA-mission,
men en fælles mission med Den Europæiske Rumorganisation
og Den Canadiske Rumorganisation.
25. DECEMBER 2021
Efter 30 år og $10 milliarder til formålet
har projektet ikke været uden kontrovers.
Flere uheld, budgetkriser, og Kongressen truede med at aflyse den.
Opsendelsen af James Webb-rumteleskopet er den største satsning for NASA.
Hvis noget går galt, ryger omkring $10 milliarder
og over 20 års arbejde i vasken.
Hvad så?
-Alt vel? -Ja.
Thomas Zurbuchen er videnskabsleder på NASA,
eller dr. Z, som vi også kan kalde dig.
Dagen er kommet.
Alle de årtier, al den tid,
alle dem, der arbejder på teleskopet, og der er minutter til opsendelsen.
Vi har et teleskop oven på raketten.
Et teleskop, som 10.000 mennesker har arbejdet på på mange måder.
Og sammen med det teleskop,
alle de folks håb og drømme,
og titusindvis af forskere, nogle af dem ikke engang født,
som vil nyde godt af dataene, er der med dem
og venter på de sidste minutter af nedtællingen til dets rumrejse.
Klar, alle systemer er klar.
Tredive sekunder og tæller ned.
Webb, i hele NASA's historie, er den sværeste mission nogensinde.
Der var problemer med fremstillingen, planlægningen, systemet
og personalet.
Indimellem så det håbløst ud.
Klar til nedtælling.
Ti, ni, otte…
Jeg har tit tænkt på Webb som videnskabens Apollo.
Det er en supersvær ting, der næsten er umulig.
Vi gør det på trods af det.
tre, to, en, liftoff!
TRE MÅNEDER TIDLIGERE
Det har taget lang tid at nå til opsendelsen.
Jeg har arbejdet på projektet i 15 år.
Jeg føler, at en vigtig del af min identitet som menneske
er mit job, mit arbejde.
Jeg elsker det, derfor gør jeg det.
At tænke det utænkelige: "Hvad hvis det ikke virker,"
og så har jeg brugt hele min karriere på det.
Det er en skræmmende tanke.
Fra jeg var seks, syv år, besluttede jeg,
at det var det, jeg ville være. Jeg vil være astronom.
Jeg voksede op på landet i Arkansas på en lille gård.
Der var ingen gadelys i nærheden.
Det var meget mørkt. Himlen var smuk.
Jeg blev betaget af nattehimlen, fra jeg var barn.
OPSENDELSE AF HUBBLE-TELESKOP 24. APRIL 1990
Jeg gik i fjerde, femte klasse og så på.
Vi har fået grønt lys
til at begynde at åbne de forreste låse.
Vi ser begge tæpper folde ud på solcellepanelet.
Det er godt.
Jeg vil ønske en række eventyr for Hubble,
så det kan afsløre flere af universets mysterier.
De besluttede at sigte
mod et tomt stykke himmel bare for at se, hvad der skete.
Ligesom resten af verden husker jeg, at jeg var forbløffet over det, vi så.
Den tomhed viste sig at være fyldt med tusindvis af galakser.
Det gav os for første gang en fornemmelse af,
hvor gammelt universet er.
Det er et sejt trick i fysik,
at vi bogstaveligt talt kan se tilbage i tiden
med disse kæmpe teleskoper.
Teleskoper er som tidsmaskiner,
fordi de lader os se universet, som det var i fortiden.
Det lyder som science fiction, men det skyldes bare,
at det tager tid for lys at rejse gennem rummet.
Hvis man ser på en gadelygte, tager lyset fra den
en brøkdel af et sekund for at nå over gaden og nå ens øje.
Sollys er cirka otte minutter om at nå Jorden.
Tænk på det længere ude i universet.
Når ting er meget længere væk,
er lyset længere om at nå vores teleskoper.
Vi ser dem bogstaveligt talt, som de var i fortiden.
Med Hubble har vi kunnet se tilbage i den fjerne fortid
og se nogle meget tidlige galakser, meget unge galakser.
Men vi er lige begyndt.
Vi mangler det første stykke i det første kapitel
af universets 13,8 milliarder år-lange historie.
Vi vil se ud i det store rum,
tilbage til tidens begyndelse for at besvare spørgsmålene:
TIDLIGERE DIREKTØR FOR NASA
"Hvordan dannes galakser?
Er der andre beboelige planeter uden for vores solsystem?
Er der kun liv på Jorden?"
Hubble og teleskoper på jorden givet os en vigtig start.
Men vi skal gå længere,
og Next Generation Space Telescope
NGST, bliver det næste store skridt.
Det endte med at blive James Webb-rumteleskopet.
Webb er sådan et spring. Det største spring af enhver mission
blot med hensyn til størrelsen af forbedringer i alle dimensioner.
Det er kongen af alle teleskoper.
Det var tydeligt, at der skulle ske ti mirakler.
Helt nye teknologier, som ingen havde lavet før.
En helt ny detektor,
et helt nyt elektronisk system, der fokuserede spejlene,
ti af dem.
Et af de vigtigste tal er: "Hvor mange enkelte fejlpunkter har man?"
Et enkelt fejlpunkt er en enkelt ting, der skal ske,
som, hvis den ikke sker, gør hele missionen til en fiasko.
Navigationen har bekræftet, at faldskærmen er udløst
og vi ser betydelig deceleration.
At lande på Mars er 80-90.
Det er blandt det mest risikable, vi har gjort.
Webb er tre, fire gange værre.
Det er virkelig smukt, Mike.
De har flaget oppe. Man ser stjernerne og striberne.
Med hensyn til enkelte fejlpunkter er det værre end Apollo.
ENKELTE FEJLPUNKTER
Hvor mange enkelte fejlpunkter har vi? Svaret er 344.
Det er det største antal enkelte fejlpunkter af mine missioner.
Det er bare et umuligt projekt.
CHEFINGENIØR
Der er altid ting, vi ikke kan vide i branchen, det ved vi.
Teknisk set er det mit ansvar i sidste ende.
Man tager den bedste beslutning, man kan, med de data man har,
men man anerkender,
at der altid er en risiko forbundet ved de beslutninger.
-Cat? -Ja.
Slap af, din bisse.
I de sidste 24 år har jeg fokuseret på denne mission.
Den er som et barn for mig.
Mine børn har kun hørt om James Webb-rumteleskopet,
siden de var omkring ni eller fire.
Min søn er 30 nu, og min datter er 28.
Man frygter, at hvis noget går galt,
vil der være pressen, politikerne osv.
De tilsøler os.
Han bekymrer sig om alt. Det er faktisk et Menzel-gen.
De bekymrer sig om alt.
Han sover dårligt.
Alle disse enkelte fejlpunkter, der kan gå galt, bekymrer du dig om.
Det kan du bande på, og det gør holdet også.
Derfor er vi årvågne og fokuserer på dem.
Det er nogle af de originale koncepter
til det, der blev kaldt Next Generation Space Telescope.
Jo større spejlet er, jo mere lys samler man.
Så for at se det første lys skal det være stort.
Vi havde fem koncepter, vi så på. Det var et originalt et.
Djævlen er i detaljen i de design.
Det er først, når man får detaljeret ingeniørarbejde
som det her, at man finder problemerne.
Det mest oplagte problem er,
at dets diameter er større end den raket, der bærer det.
Så man skal folde det op.
Vi havde nogle med de primære spejlsegmenter stablet,
næsten som en pladespiller.
Et af de koncepter, vi havde, var at installere det primære spejl
med to sider, der ligner et faldbord, hvilket vi gør nu.
Vores indledende designanalyse var i 2008,
og da begyndte teleskopet at ligne det, vi har i dag.
Det er ikke den bedste model af Webb, men den viser funktionerne.
Der er det primære spejl. Stjernelys kommer ind,
rammer det primære spejl, fokuseres ned til det sekundære spejl
og bliver sendt ind i denne sorte pyramidestruktur.
Derefter går det tilbage, hvor instrumenterne er.
Kameraerne, spektrometrene…
Beklager, limen løsner sig, men det her er solskærmen.
Solskærmen blokerer lyset fra Solen, Jorden og Månen.
Vores teleskop skal være koldt,
så det ikke lyser klarere end de svage stjerner, det ser på.
Af de 344 enkelte fejlpunkter
er 225 er forbundet med solskærm-opsendelsen.
Den opsendelse er aldrig set før.
Det første, der sker…
De to store paller, man ser på hver side,
foldes ned en ad gangen.
De bærer de foldede lag af solskærmen.
Så udvider et meget komplekst system af remskiver og spændingsmotorer
solskærmen ved hver af de seks vinkelspidser.
Vi spænder hvert af de fem lag individuelt
for at få den rigtige form og position i forhold til hinanden.
Der er 34 enkelte fejlpunkter
forbundet med spændingen af de fem lag.
Lag to, på tre, to, et…
Det, der er meget andeledes ved denne rummission
fra stort set alle andre rummissioner, er, hvor spinkelt det er.
Det er ikke et stykke metal.
Det er mere ligesom en foldet paraply.
Vi udførte tre opsendelser i fuldskalaer,
og det sled på solskærmen at blive foldet sammen igen.
Revnerne i solskærmen nåede til et punkt, hvor vi sagde: "Nej.
Vi holder op med at teste for meget."
Når man laver ting som store stykker,
er der kilometer med kabler, og ting, der kan filtre sammen
og gå ind, hvor de ikke bør være i vægtløshed.
Tusind ting kan gå galt.
Vi skiller den ad, folder den, vi sætter den på en raket,
og så genopbygger vi den med robotter i rummet,
og det er aldrig gjort før.
Fjorten dage efter opsendelsen låser vi begge sider af det primære spejl.
Der er ti enkelte fejlpunkter ved det primære spejl,
fem for hver vinge.
At have 18 individuelle dele var en god måde at bygge spejlet på.
Hvert spejl er bevægeligt.
Det hjælper os med at placere hver sekskant
og fokusere vores teleskop med robotter.
Det skal 1,6 mio. km væk fra Jorden, fire gange længere end til Månen.
Man vil ikke have, at teleskopet knækker,
når det når ned på kryogene temperaturer.
KRYOGENTEST 2017
NASA opgraderede
det største vakucumkammer på Johnson Space Center.
Det blev brugt i Apollo-tiden.
Det tog år at få plads til dette enorme teleskop.
Det er på størrelse med en bygning i tre etager og testet ved temperaturer
ned til -223 grader, og det virkede fint.
Det er næsten mirakuløst.
Der var en fantastisk dag på Goddard, som folk havde glædet sig til i årevis.
De løftede den op og drejede den mod tilskuersalen,
og vi så alle det spejl.
Og det var bare et ikke-græde-nu-øjeblik.
Fordi man ser sit spejlbillede
i det samme spejl, der vil opdage lys fra små galakser og fjerne planeter.
Og tænk, at det også ser mig? Det var rigtigt fedt.
Vi har designet teleskopet
til at se universet i infrarødt lys.
De fjerneste galakser er så langt væk,
at de udsender alt deres lys som infrarødt lys,
lys, der er lidt mere rødt, end vores øjne kan se.
Selvom vi havde et teleskop som Hubble, et med synligt lys,
der var meget større,
ville vi stadig ikke kunne se lyset fra de første galakser.
Vi designede mest dette teleskop til at studere tidlige galakser,
men da det er så stort og så kraftigt
har det enestående evner
til at lære os mere om exoplaneter, planeter, der kredser om andre stjerner.
Især om, hvorvidt nogen af de nærliggende planeter
er potentielt beboelige.
Det gør den ved at se på molekylerne i planetens atmosfære.
Den kunne måle metan, kuldioxid, vanddamp.
Hvor der er vand, er der normalt liv.
Det er ikke overdrevet til at sige, at teleskopet er vores næste store spring
i vores søgen efter liv i universet.
Hvor fantastisk ville det være, hvis jeg sagde: "Her er fem planeter.
Der ser ud til at være liv der."
Kan du forestille dig det? Det ændrer alt.
EN MÅNED TIL OPSENDELSE
Webb er menneskeheden, når den er bedst,
en uselvisk søgen efter, hvad der virkelig er derude.
At lære mere om os selv, vores historie, om selve verden.
Det er utroligt fantastisk.
Jeg voksede op i Schweiz.
Min far var en pastor i en fundamentalistisk kirke.
Vi hørte næsten aldrig om videnskab.
Jeg lærte hele min ungdom, at hele universet blev bygget
på syv dage.
Og så gik jeg til en time.
Læreren forklarede, hvordan videnskab ændrede historiens bane.
Og jeg tænkte: "Det job vil jeg have.
Jeg kan lave videnskab og gennem det ændre historiens gang."
Jeg har været i stillingen i fem år.
Mange synes, jeg ikke er tålmodig nok.
Min måde at være ansvarlig på kan virke hård.
Men hvad hvis det fejlede?
Det ville bringe verdensvidenskabens historie tilbage
et til to årtier.
Jeg noterer mine kilometer.
Hele året… Tusind er målet hvert år.
Afhængigt af, hvor stressende året er. Mere stress, flere kilometer.
Vi nærmer os 2.000.
NASA, ikke? Det er bureauet, der fandt på sloganet:
''Fiasko er ikke en mulighed.''
Det er et slogan, der lyder godt,
men ved hver mission er fiasko en mulighed.
Der er mange udfordringer fra begyndelsen.
Instituttet står for et teleskop med opsendelse projekteret til 2007.
Prisen for det er cirka $500 millioner.
Første gang nogen talte om prisen for teleskopet…
Alle, der havde arbejdet på Hubble-rumteleskopet,
hvilket var over seks milliarder dollars, vidste, det var løgn.
Da projektet voksede,
steg prisen pludseligt til seks milliarder dollars.
Mr. Howard, har De set filmen Kærlighed og Tømmermænd?
Ja, afgjort.
Jeg tror, standardsvaret i filmen var: ''Kun to uger til."
Hvordan kan vi retfærdiggøre det for vores vælgere?
Kongressen lavede en efterforskning. De sagde stort set: "Lad os lukke det."
Det lod til, at det ikke ville ske.
Kongressen ville aflyse os. Det var et chok.
Jeg er en ung forsker, der er ivrig efter at forske med teleskopet,
og nu stopper vi efter al den tid?
Kongressen sagde: "I får pengene," og da kom jeg ind.
$9 MILLIARDER
Ingen ville tale om det. "Det er ikke fint."
"Hvordan går det?" "Vi mister tid, men det går fint."
Det var ikke fint.
VIBRATIONS- OG AKUSTIKTEST 2017-2018
Jeg husker, det blev klar til vibration og akustik.
Man prøver at ødelægge teleskopet.
Det skal gerne overleve,
men man ryster det, som det bliver rystet i raketten.
Og vi udsatte det for lyd, ligesom det bliver under en opsendelse.
Den første test gik rigtig godt.
Da vi testede det med rumfartøjet og solskærmen,
faldt boltene ned.
Der er 10.000 skruer på den.
Hvis du har repareret en cykel, ved du,
at hvis du sætter en bolt i, skal du stramme den, så den låser.
Boltene var ikke låst.
Hvordan kan det være?
Den skal ud i rummet. Boltene skal låses.
Så vi måtte lave alle boltene om og finde dem alle.
Det tog seks måneder
og kostede $150 millioner at løse problemet.
Helt ærligt, folk begår flere fejl, end de burde.
Det er pinligt.
NASA'S NÆSTE PROJEKT RAMT AF FEJL
I mellemtiden har vi flest negative historier
om den mission i forhold til alle de andre.
Ingen vil være en del af en fuser.
Alle vil være en del af en succes, ligesom ethvert sportshold.
Man skal vende det og holde op med at tabe.
Holdet bestod altid af fantastiske folk.
Det var et problem med lederskabet.
Vi risikerer at ridse og beskadige spejlet,
så vi skal være forsigtige.
Jeg måtte skifte ledere ud for at samle holdet
og skabe den opmærksomhed, der kræves for at lave noget så storslået.
Man vil have den energi: "Ja, vi gør det her."
Og jeg tror, det skete.
Jeg husker den dag, hvor jeg…
For første gang var jeg virkelig overrasket.
De to halvdele, det primære spejl og solskærmen skulle samles.
Jeg vidste, det ville blive svært.
De to halvdele havde aldrig set hinanden.
Alle systemer, alle kabler, alt skulle fungere.
Da de to halvdele blev samlet…
…virkede det straks.
Holdet var knap nok, hvor de skulle være,
og de var ikke foran, og pludselig kom de foran.
De var bedre, end folk havde forventet.
Det er fantastisk.
Vi har en mission, der er klar.
Hvis folk spørger: "Hvor sikker er du på at opsende Webb nu?"
Jeg vædder mit hus på det.
Vi har brugt så mange år på at få teleskopet til affyringsrampen.
Jeg tænker: "Er det her virkelig? Sker det virkelig?"
Jeg føler spænding og glad nervøsitet.
GUYANA RUMCENTER FRANSK GUYANA
Kan jeg lide opsendelser? Altså…
Ja, når de er overstået.
Det er ligesom faldskærmsudspring.
Når faldskærmen åbner, er det altid en god tur.
Vi er cirka 12 timer fra opsendelsen.
Vi krydser fingre for, at vejret holder, så vi kan opsende teleskopet i morgen.
Tænk, at vi næsten er her.
Jeg er så spændt på at få teleskopet ud i rummet.
Jeg skriver begge taler selv.
Det er afgørende, at de er autentiske og personlige,
især i en tid med skuffelse,
ærligt talt, at jeg er der autentisk som menneske.
Så det er vigtigt.
Den positive tale ingen vil huske.
Den er lige meget. Jeg kan sige, hvad jeg vil.
Den negative tale betyder noget.
Så det er vigtigt at tænke grundigt over det.
Syv, seks, fem…
KLYNGESATELLIT OPSENDELSE 4. JUNI 1996
…liftoff.
Tænding.
Jeg husker den første Ariane 5-fiasko. Jeg kan stadig huske, hvordan det så ud.
Liftoff.
Jeg husker det stadig tydeligt.
Alle fremdrivningsparametre er normale.
Kursen er normal.
"Dagens opsendelse lykkedes ikke,
og Webb nåede ikke kredsløbet som planlagt.
Det er et tilbageslag for os
og for videnskab og udforskning af universet.
Vi er afgjort skuffede.
Men lige så svært som det tilbageslag, vi oplever lige nu, er,
er der en ting, der ikke ændrer sig.
Vores forpligtelse til videnskabelig udforskning af rummet."
OPSENDELSESDAG 25. DECEMBER 2021
Det sejeste i årtiet, måske århundredet, er ved at ske.
Hubbles efterfølger, tre gange så stort og mere teknologisk avanceret,
skal snart opsendes. Jeg begynder at græde.
Feliz Navidad. Jeg stod op kl. 4.50
for at se JWST-opsendelsen.
Jeg beder til alle videnskabsguderne om, at alt går gnidningsløst,
og at vi om seks måneder får de vidunderlige data.
Glædelig jul, allesammen.
Fra Jupiter Kontrolcenter her i Kourou, Fransk Guyana,
ser I live på en Ariane 5-raket på affyringsrampen,
klar til at sende James Webb-rumteleskopet på den indledende fase af rejsen.
Titusindvis af forskere ser denne opsendelse lige nu.
Hele deres fremtid afhænger af opsendelsens succes.
God jul! Vi er klar til at se Webb-rumteleskopet blive opsendt.
Lige nu har vi en grøn tavle uden problemer, og nedtællingen starter.
Ingen problemer bliver sporet af kontrolholdet her i Kourou.
Jeg er ikke en meget overtroisk mand,
men jeg tager tre lykkeamuletter med i dag.
Jeg har min fars taxakørekort.
Jeg har min bedstefar Menzels butterfly,
og min bedstefar DeLeos logbog fra dengang, han var privatpilot.
Det ser godt ud her i rumhavnen til en opsendelse juledag.
Operationerne går gnidningsløst. Nedtællingen går fint.
Alle systemer er grønne, og vi er klar til opsendelse.
Vejret er godt.
NASA-repræsentanter overvåger nøje telemetrien
og er klar til nedtælling.
Ti, ni, otte…
Syv, seks, fem,
fire, tre, to, en…
ASTROFYSIKER
ESC nedlukning.
Alle parametre om bord er normale.
Vi er cirka 17 sekunder fra Webb-separationen.
Fjedre vil forsigtigt skubbe Webb væk fra den øverste del af Ariane 5.
Adskillelse af Webb-teleskopet.
Sådan, Webb!
-Tak. Ja! -Tillykke.
Vi har fået bekræftet, at observatoriet er adskilt,
der medfører, at Webbs solcellepanel foldes ud.
VED HJÆLP AF NASA-DATA VISER DEN FØLGENDE ANIMATION WEBBS REJSE
Webb forbliver på intern batteristrøm, indtil dets solcellepanel udfolder sig.
Webb har nu sit panel ude, som bekræfter, at det har el.
Solcellepanelet er ude.
Sådan.
Sådan skal det være!
Når det når til sin arbejdsplads cirka en million kilometer væk fra Jorden,
bliver det opsat af teleskop-operatører
på Mission Operations Center, MOC, som det hedder.
I de næste uger vil Webb fortsat bruge dets antenner, solskærme og spejle.
Hver procedure er et kritisk og kompliceret trin
til at samle teleskopet på syv tons.
Webb-teleskopet er skabt af nogle af de klogeste i verden,
og de vil alle se spændt med.
Alt, der går galt på noget tidspunkt,
er der faktisk intet, menneskeheden kan gøre noget ved.
Alle lykønsker folk med opsendelsen.
Vi er meget glade for lykønskningerne.
Men vi ved alle, at det svære først kommer nu.
At opsætte teleskopet er ligesom at samle et IKEA-bord
1,6 million km væk med robotter.
Webb flyver cirka 1,6 km i sekundet.
Vi passerer snart månebanen,
så den er over 370.000 km væk fra os nu.
Webb rejser til L2-punktet, en 1,6 million km fra Jorden.
Er du på Jorden og vil se svage stjerner,
gør du det ikke fra byen, du tager på landet.
Så at tage ud til L2 for os er ligesom at tage ud på landet.
Det er et sted, hvor Solens tyngdekraft og Jordens tyngdekraft kan kombineres
og danne et stabilt kredsløb om Solen.
Det tog cirka Apollo-astronauterne tre dage at tage fra Jorden til Månen.
At komme ud til L2-punktet tager cirka 30 dage.
På vej derud, opsætter vi den.
Det er min første indsættelse. Jeg er nervøs.
Især med denne mission. Den kan ikke repareres, vel?
Hvis der opstår problemer, udfordringer, skal vi takle dem direkte.
Der er hundredvis af os,
der arbejder i Mission Operations Center døgnet rundt,
især flight teamet.
Vi kan kommunikere med teleskopet via dette Mission Operations Center.
Vi sender kommandoer til teleskopet, kodeblokke,
for at fortælle det, hvad det skal gøre.
Vi kan ikke se teleskopet i rummet, det er for langt væk,
så vi har et værktøj, der er en animeret model af teleskopet,
hvor vi kan se teleskopet udfolde sig.
Som kvinde og latinamerikaner er jeg et særsyn i branchen.
Og jeg havde ikke nogen som mig at se op til herinde.
Jeg fik mit NASA-skilt, da jeg var 19.
Jeg forventede ikke at komme ind så hurtigt på sådan et prestigefyldt sted.
Men da jeg ankom, vidste jeg, jeg ville sætte mit præg.
Jeg udvikler kode og procedurer til indsættelsessystemet.
Uanset hvilken aktivitet vi udfører på kredsløb,
skal alle de systemer fungere og flyde som ét.
OPSÆTTELSE AF SOLSKÆRM TRE DAGE EFTER OPSENDELSEN
ENKELTE FEJLPUNKTER 225
Den CR er trukket op. Du har den første kommando i det tidsrum.
Fortsæt. Vi er klar.
Modtaget. Udfør koden.
Kommandolinjen ser god ud. Du må udføre det.
Udfør.
De fleste af de enkelte fejlpunkter er i solskærmen.
Hvis mekanismerne ikke frigøres, er det en dårlig dag.
Din motor er flyttet til venteposition.
-Og du fortsætter. -Udfører.
Modtaget, chef. Jeg er tilfreds med det træk.
Fortsæt.
Uanset hvor mange test man laver, ligesom med en faldskærm,
bliver det kun så godt som sidst, man foldede den sammen.
Og man ved aldrig, hvor godt det er, før man hopper ud og trækker i snoren.
Gå videre til trin 031 for gruppe seks.
Modtaget. På vingen.
Og det ser godt ud. Du fortsætter.
Du kan fortsætte. Fortsæt. Bare fortsæt.
Proceduren ser god ud. Udfør.
Udfører.
Du må tænde dem.
Værsgo. Lad os se, om begge tænder.
Og OC, du må udføre indsættelsen.
Udfør.
Jeg kan bekræfte, at alle fem lag af solskærmen er spændt.
Sådan!
Tak, vicechef.
Betydelig milepæl opnået. Godt klaret, solskærm-hold.
Godt klaret.
Tillykke, alle sammen. Tillykke.
Det var en god dag. Det var svært at forudsige, og der er det.
Det afkøler teleskopet, som det skal. Det er smukt.
Indtil nu af har vi elimineret 266
af de 344 enkelte fejlpunkter.
De kan ikke fejle, da de ikke er nødvendige mere, de virkede.
Men man skal stadig være forsigtig. Der er stadig en del at gøre.
FØRSTE SPEJLOPSÆTTELSE TO UGER EFTER OPSENDELSEN
ENKELTE FEJLPUNKTER 010
-Godmorgen, Thomas. -Hej.
-Godmorgen. -Godmorgen.
Godt at se jer.
Stationerne i Madrid er klar til overdragelsen.
Viceoperationschefen er med.
Afdelingsleder har bekræftet de parametre. Vi må flytte motoren.
Hvis det primære spejls vinger ikke låste, ville de vibrere på en uønsket måde.
Og den vibration ville vise sig som en sløring af billedet.
Vi har nået den fulde preload,
så på dette tidspunkt fortsætter vi til trin 046
for at aktivere SCS-256.
Det er afdelingschefen for indsættelse, og parametrene ser gode ud.
Modtaget, fortsæt med motoren.
Kom nu, bold. Læg den derind.
-Den begynder at komme ud. -Den bevæger sig.
Vi er næsten halvvejs ved 54.
Se der.
-Den kommer ind. -Ja.
Fortsæt.
-95 % færdig. 96. -Ja.
-Sådan. -Ja.
Fire…
…tre, to, en.
Vi har et fuldt indsat JWST-observatorium.
Primært spejl.
-Vi er der! -Det ser smukt ud.
Ja.
Du almægtige.
Det var nemt nok.
Jeg ledte først efter dig.
Hvordan har du det med det?
Det gik glattere, end vi troede.
Så det var smukt at se det falde på plads.
Alt gik så glat. Det er bare så spændende.
Jeg ville drikke champagne, men jeg havde desværre ikke noget, så…
Jeg vil sige, hvor glad og følelsesladet jeg er lige nu.
Vi har indsat et teleskop i kredsløb.
Jeg sætter pris på den opofrelse, I har gjort for dette fine teleskop,
som verden aldrig har set før. Hvordan føles det at skrive historie?
Det er fantastisk!
JWST har gennemført alle dets store indsættelser.
Det går spektakulært.
Vi har det største og mest komplekse observatorium,
vi har sendt ud i rummet. Vi kan forvente fantastiske billeder.
Vi gjorde det!
JWST ER INDSAT!
Det er svært at forestille sig, hvad de første billeder bliver.
Jeg studerer galakser gennem tid.
Jeg er interesseret i, hvordan stjerner dannes i galakser,
og hvordan sorte huller dannes, og hvordan de processer ændrer sig.
Så jeg glæder mig mest til billeder fra Deep Field.
Det er i disse Deep Fields, vi kan se de fjerneste galakser.
Men det er 1,6 millioner km fra Jorden,
og der er stadig meget, der kan gå galt. Det er der altid.
Der er stadig 49 enkelte fejlpunkter, der aldrig forsvinder.
Og hvis nogen af de enkelte fejlpunkter fejler,
kan vi miste missionen.
Et pinligt sløret Hubble-teleskop.
Et af teleskopets to spejle menes at være defekt og slører billederne.
Hubble-rumteleskopet, vi tænder det, det var ude af fokus.
Det primære spejls brændvidde var forkert.
Det var en katastrofe for mange forskere, der havde regnet med de billeder.
For de astronomer dengang kan jeg ikke forestille mig,
hvor skuffende det var.
Det var slemt. Selv som barn husker jeg: "åh nej!"
Jeff, du får travlt. Du må hellere tænde dit hjelmlys.
God idé.
Astronauterne tog derop og inkluderede et lille optisk stykke.
Næsten små briller, der ordnede den brændvidde.
-En lys pixel. -Lige der!
Sådan.
-Vi kan se pixels. -Vi gjorde det!
Det svære ved Webb er, at det er for langt væk.
Er der et problem, kan astronauter ikke ordne det.
TELESKOPTILPASNING 40 DAGE EFTER OPSENDELSEN
Vi indstiller teleskopet.
Vi fokuserer det igen.
Det er en kompliceret proces.
Hubbles problemer hjemsøger holdet, og det har de gjort i årtier.
Mange af mine mentorer var involveret i Hubble.
De advarede mig om, hvordan den dårlige dag er.
Det er offentligt, det er synligt, det er grimt, og det vil man ikke opleve.
I de sidste par timer har vi taget en masse kalibreringsdata
for at måle teleskopets tilstand.
Ingen af os har set på det endnu.
Sådan.
Galakser overalt.
Galakser.
Der er flere galakser end stjerner.
Den er bare smukt og skarpt.
Sådan skal det være.
Seks måneder efter det kraftigste teleskop blev sendt ud i rummet,
forbereder holdet i Webb-rumteleskopets flyvekontrolrum sig
på at afsløre, hvad astronomer i hele verden
har ventet på i årtier,
teleskopets første farvebilleder.
Tror du, det er den bedste vinkel til den gruppe?
Jeg har prøvet flere rotationer, men med en firkant, kan vi gøre, hvad vi vil.
Den infrarøde information giver os så meget mere detalje,
end vi fik med Hubble i det synlige lysspektrum.
Men når man ser det, tænker man: "Der er ingen tvivl om det nu."
Det råmateriale, vi får fra teleskopet, starter som et sort-hvidt billede.
Så dykker jeg ned i de pixels
og gør farvebilledet så tydeligt som muligt.
For opgaven er at finde dataenes rigdom og kompleksitet
uden at ændre noget i dataene. Det hele er der.
Universet gemmer sig i mørket, og vi skal få det frem.
Farverne på billedet er vigtige. De har astrofysisk betydning.
Vi arbejder med forskerne og får deres indtryk af, hvad de ser på billederne.
Dette er billedets røde kanal, selvom det er sort-hvidt.
Når jeg kombinerer alt i farve, bliver det rødt.
Alle fjerne galakse herinde, de svage, uklare genstande
er dem, der dukker op og virkelig er røde. Så bringer jeg den grønne kanal ind her,
og man ser, når farven lyser op, kun rødt og grønt.
Og de grønne er mere begrænsede til de nærliggende galakser
og stjernerne selvfølgelig.
Så når jeg bringer de korte bølgelængder ind i blåt,
bliver billedet levende.
De billeder har været så dyrebare. De er som vores børn.
Vi har plejet dem og gjort dem klar til, når de bliver afsløret for verden.
Det er et vigtigt øjeblik, for det er ikke kun en vigtig bedrift for videnskaben,
men også for menneskeheden.
Jeg synes, det er en spændende tid.
At være en del af noget så vigtigt er bare en stor ære.
BILLEDUDGIVELSESDAG 11. JULI 2022
I dag er vores forståelse af universet ved at blive tydeligere.
Ja. Præsident Biden afslører
det længe ventede første farvebillede fra NASA's Webb-rumteleskop.
NASA'S HOVEDKVARTER
Lad os starte med det billede, præsidenten afslører i aften.
-Er det okay? -Fint.
Det er det, vi kalder Webbs første Deep Field.
Det var den oprindelige grund til observatoriet.
Og vi tror, det er det dybeste billede af universet indtil videre.
Så…
Værsgo.
Så…
De dybeste Hubble-billeder tog uger at lave.
Vi gjorde det på nogle timer.
-Det, I ser… -Smukt.
…er en enorm galaksehob.
Når vi ser sådan en hvirvel, er det så en hel galakse?
En hel galakse. Hvert punkt er næsten en galakse.
Der er over 7.000 på billedet.
-Galakser, vi ikke… -Syv tusind på det billede?
Størrelsen på dette område er ligesom, hvis man tager et sandkorn
og holder det op…
-Ja. -Det er vinklen.
Et lille område på himlen.
Og overalt, hvor vi har kigget, er himlen fyldt med galakser.
Vi ser dem med det samme.
-Kan du se den lille røde prik der? -Ja.
Det er den fjerneste, vi fandt. Det er 13,1 milliarder år.
Vi viser, at…
-Universet er 13,8 milliarder år gammelt. -Det er rigtigt.
Når jeg beskriver det til præsidenten, hvad skal jeg så fortælle ham?
Det, du kigger på, er vores oprindelse
og alle galakser og stjerners oprindelse i universet.
-Det er vores historie. -Det er hele vores historie.
Hele vores historie er der.
Jo mere vi finder, at dette kosmos er så stort,
desto mere vil jeg vide, hvem jeg er, og hvad jeg er.
Og hvordan passer jeg ind i alt det her?
I dag er en historisk dag for Amerika og hele menneskeheden.
Vi får et glimt
af det ældste dokumenterede lys i universets historie
fra over 13 milliarder… Jeg gentager: for over 13 milliarder år siden.
Det er svært at begribe.
Lad os se det første billede fra dette mirakuløse teleskop.
WEBBS FØRSTE DEEP FIELD
Du godeste!
Det første billede fra Webb-rumteleskopet.
Og her er det.
Galakser til tidens begyndelse. Åh gud.
Okay…
MIN REAKTION PÅ AT SE ET AF JWSTS FØRSTE BILLEDER
Det er fantastisk.
Åh gud.
Jeg er målløs.
Det hele er lidt overvældende.
Det er fantastisk.
-Kan du se buerne? -Ja.
Det er maksimale klynger.
Det er et ret sejt billede. Det er bare smukt.
Du godeste!
ASTROFYSIKER
Man forsøger at udtrykke, at denne slags forskning kaldes for...
…med James Webb-rumteleskopet…
Vi har aldrig set det før, og det skyldes James Webb-rumteleskopet.
Min og mine kollegers reaktion var oprigtig, overvældende beundring.
Det billede gjorde os øre, da vi så det.
Vi vidste, at uanset hvad der er derude, så får vi det at se.
JWST!
Lad os gøre os klar til at afsløre vores billede.
Der er det. Det hedder Stephan's Quintet.
Og det er vidunderligt. Giovanni, hvad synes du?
Strålerne kommer igennem.
Det er som tåge.
STEPHAN'S QUINTET 290 MILLIONER LYSÅR VÆK
SKABELSENS STØTTER 6.500 LYSÅR VÆK
Skabelsens søjler er et stjernedannende område
i vores Mælkevej-galakse.
Hver af de lysprikker, vi ser på dette billede,
er en stjerne, der ikke er ulig vores egen sol.
Vi, vores eget solsystem, og endda vi selv,
blev født ud af det samme materiale, som vi ser på disse smukke billeder.
Jernet i vores blod og kalken i vores knogler
blev dannet af en stjerne, der eksploderede for milliarder af år siden.
Nyfødte stjerner er indhyllet i støv.
Vi skal kunne se igennem det støv, og infrarødt lys gør, at vi kan det.
PHANTOM GALAKSEN 32 MILLIONER LYSÅR VÆK
RINGTÅGEN 2.000 LYSÅR VÆK
Det er en døende stjerne i dens sidste stund i livet.
TARANTULA-TÅGEN 170.000 LYSÅR VÆK
Det smukke billede af Cartwheel Galaksen
giver os et kig på, hvad der sker, når galakser kolliderer.
CARINATÅGEN 7.600 LYSÅR ÅR VÆK
De nye opdagelser fra JWST inden for exoplanetvidenskab er utrolige.
Der var en nylig opdagelse af kuldioxid i en gaskæmpe,
der kredser om en sollignende stjerne omkring 700 lysår væk.
Det er det første klare, detaljerede bevis på kuldioxid
fundet på en planet uden for solsystemet.
Men det blæser mig bagover.
Det er overvældende. Jeg mener…
Ja, det er lidt overvældende.
Jeg synes, det er et godt eksempel på,
hvad vi mennesker kan gøre, når vi arbejder sammen om noget godt.
Der er så meget dårligt i verden lige nu. Det er en hård tid.
Og det er godt.
Det her er lidt lys
i en ellers lidt mørk tid, synes jeg bestemt.
Webb er et eksempel på, hvad der er muligt,
når vi samles og gør noget svært.
Ti tusind folk med styrker og svagheder og grunde til, at det ikke burde virke,
samles som et fremragende hold og lykkes med det.
Det kan vi, så forestil dig alle de andre problemer, vi kan løse.
Så for mig er det det håb, der er deroppe i rummet, ikke?
Det viser dets kraft hver dag.
Vi har skrevet historie ved at se 13,5 milliarder år tilbage.
Jeg er stolt. Jeg føler mig håbefuld.
De billeder i dag viser verden,
at der er mere at udforske i vores univers,
og hvordan vi er forbundet.
Dette er kun begyndelsen.
Jeg vil fortælle mine børnebørn, at jeg var med til at bygge teleskopet,
der ville løse det store spørgsmål: "Er vi alene eller ej?"
Alle rumteleskoper har fundet noget, de ikke havde forventet.
Jeg håber med noget så stort som James Webb,
at vi ser noget fuldstændigt uventet.
I SLUTNINGEN AF 2022 OPDAGEDE WEBB DETS FØRSTE EXOPLANET:
EN TIDLIGERE UKENDT PLANET, 41 LYSÅR VÆK.
DATA FRA JAMES WEBB-RUMTELESKOP
ER TILGÆNGELIGT TIL BRUG FOR ALLE I VERDEN.
NASA KRÆVEDE FØRST, AT MISSIONEN VAREDE FEM ÅR.
NU ER DEN PLANLAGT TIL AT VARE OVER ET ÅRTI.
Tekster af: Pernille G. Levine