Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Pochabí smrteľníci, vitajte v New Orleanse.
V hlavnom meste nadprirodzena.
Kde sa smutné pohreby končia oslavou.
Kde smrť nie je koncom,
ale novým začiatkom.
A aj zármutok môže byť bránou k radosti,
ak je človek ochotný ňou prejsť.
Je 23.58! Pripravme sa!
Prepáčte, barman!
Prepáčte. Prepáčte, barman. Môžem dostať drink? Okej.
Prosím.
Vezmite si môj.
A vy nebudete mať.
Nevadí, ja veľa nepijem.
Môžeme sa podeliť.
Áno.
Ste tu s niekým?
Áno.
S kolegami,
ktorí za mnou iste robia opičky.
A čo robíte?
Som astrofyzik.
Niečo ako...
raketový vedec.
- Skôr optik. Robím šošovky. - Optik.
Napríklad teraz pomáham s hľadaním temnej hmoty
spájaním toho, čo už vieme,
s kvantovou mechanikou,
zložité, ale...
Tuším sa pokúšate vidieť nevidené.
Presne to robím.
Ale povedali ste to lepšie.
Dobre, a ja...
ja robím niečo podobné.
Ukazujem duchov.
Čiže vôbec nerobíte to isté.
Vôbec, ale je to niečo podobné.
Pomáham ľuďom vidieť veci, ktoré nevidia.
Ako lietajúcich duchov.
- Prízraky... - 10!
- ... lietajúce cez steny... - 9! 8!
- ... čo posadnú ľudí. - Smejete sa mi...
7!
- ... ale príďte na prehliadku. - 6! 5!
- Hej. - 4!
Áno.
Tri! Dva! Jeden!
Šťastný nový rok!
Som Ben.
Alyssa.
Ben?
Ben!
Ben?
Počuj, nechcem ešte viac zhoršovať asi dosť zlý deň,
ale karta nefunguje.
Prečo si myslíš, že mám zlý deň?
Prečo máš zlý deň?
Lebo smrdíš ako včera.
Tu máš.
Koľko ich je vonku?
- Sedem. - Takže sedem.
Prečo za ňu sprevádzaš?
Môžeš ujsť zadom.
Nie, pôjdu za mnou.
Ako vždy.
Áno.
Vy ste Ben, náš sprievodca?
- Áno, som. - Som zo Syracuse.
Fajn, prečítame si mená. Áno.
A chcem počuť T-U, slovo „tu“,
a žiadne iné, jasné?
- Takže je tu „John Peluso“? - Prítomný.
Účtovník skoro 50 rokov.
To je mi fuk.
A asi tu máme Carol...
Tu!
Ja som Carol. Aj vy ste Carol?
Áno, tak to je fakt sranda!
Carol je veľmi časté meno.
Nemá v tomto dome strašiť?
Toto je historická prehliadka. Hej, hej.
Ukážem vám veci a poviem vám o nich.
Nie o duchoch.
Vraj...
Počula som, že v tejto katedrále sú duchovia.
Žiadni duchovia.
Ja verím v duchov.
Moja teta Barbara rada pozorovala vtáky a zbožňovala kolibríky.
V deň jej pohrebu, čo vidíme?
Kolibríka!
Okej, dve Carol,
dovoľte mi zjaviť vám trochu skutočnej pravdy.
Bol som vo všetkých „strašidelných domoch“
najstrašidelnejšieho mesta sveta.
Bol som aj v tej budove. 72 hodín.
Viete, čo som našiel?
Nič. Zhola nič.
Duchovia neexistujú. Život je prach. Všetci sme prach!
Prepáčte.
Prepáčte mi.
Fajn, poďme.
CINTORÍN FOURNETTE Č. 2
NEVSTUPOVAŤ
Vitaj doma!
Hej.
Sťahováci.
Áno, sme tu. Ako ste blízko?
Štyri hodiny za nami? Vyrazili sme naraz.
Nie, chápem obednú pauzu,
ale toto je viac ako obed a film.
Uvidíme sa, keď prídete.
Tí sťahováci.
Travis?
Som tu, mami!
Len si obzerám dom.
Je čas. Je čas. Niekto tu je.
Všetci na miesta.
On nás vidí.
Bude tu prekrásne, keď to tu upraceme.
Páni.
Chceš si vybrať izbu?
Je asi hore.
- Páči sa ti? - Nie.
Dnes nie.
Vitaj doma!
Nie, nie!
Zlatko, čo je?
V tomto dome straší!
Ale no tak.
Dobre, ja viem, že tu nie je tak útulne, ako som dúfala.
Ale pri dennom svetle to bude lepšie.
Hej, zapálim vanilkovú sviečku a tá to iste napraví.
Myslíš?
Zlatko, chcem, aby si dal tomuto domu šancu.
Teraz je to náš domov.
Nie. Padáme.
Nie, nie!
Rýchlo nastúp! Nastúp!
- Pásy. Hlavne bezpečnosť. - Prečo to...
- Pomaly, dokážeš to. - Dobre.
- Mama je tu. - Dobre.
Milujem starožitnosti, ale nie až tak!
Vy sa vrátite.
Vrátite sa.
STRAŠIDELNÝ DOM
Okej, okej. Dobre, Alyssa.
Prepáčte, poznáte chlapa, čo tu býva?
Hej. Ale nie je priateľský.
Haló?
- Tak takto žije génius. - Čo robíte?
Pokoj, nie som zlodej!
Pozri. Poklady, čo hľadám, sú v nebi.
Čo za magora vojde do cudzieho bytu?
Prepáč, viem, že príležitosť zväčša klope, ale občas nejde čakať.
- Tak ako teraz. - Čo?
Prečo... Prečo máte mačku?
- Nie je tvoja? - Nie.
Ja že je. Pýtala sa dovnútra.
Len choď, môj huňatý priateľu. Len choď.
Mačka asi cítila všetku tú pozitívnu energiu,
prúdiacu z tohto...
útulného bytu.
Neotvoríme si okno?
Mimochodom, som otec Kent.
Zdravím, Kent.
- Nevadí, ak si sadnem? - To mi teda vadí.
Dobre.
Počuj, jedna otázka a pôjdem.
Chceš byť hrdinom?
Vôbec.
- Zažiť neuveriteľné? - Zbohom.
Dve slová.
Spektrálna fotografia.
Áno.
To ťa zaujalo?
Lebo mňa rozhodne áno.
Ty si zostrojil dostatočne silný fotoaparát,
ktorý vie zachytiť „duchovú časticu“?
Nie, tak som to nenazval. To noviny.
Ale aj tak ma profesne zosmiešnili.
Hej, doktor Frankenstein.
To bol vedec, na ktorého vybehli s vidlami.
A prečo?
Lebo chcel niečo vytvoriť.
Vytvoril monštrum, jasné?
Ktoré, ak sa nemýlim, zabilo pár ľudí, však?
Hej, monštrum jedného je halloweensky kostým iného.
- Páni, neuveriteľné. Okej, von. - Vypočuj ma.
Zavolala mi naozaj milá žena.
Má malého synčeka
a vraj v ich dome straší.
Chcela, aby som spravil exorcizmus,
ale podľa mňa potrebujeme
experta na nadprirodzeno.
- Som sprievodca. - Si Ben Matthias.
Robil si vo Vesmírnom centre teleskopy.
Predtým si bol astrofyzikom v CERNe.
Teraz robíš sprievodcu?
To je akoby Michael Jordan hral bejzbal.
Vráťme ťa do hry, kam patríš.
Na správnu pozíciu.
Tej žene asi len preskočilo.
Žiadni duchovia neexistujú.
Tak neuškodí,
ak pôjdeš hodinu na juh, spravíš pár fotiek foťákom na duchov
a upokojíš ich.
Nepôjdem hodinu nikam, aby...
Zaplatí.
Dve tisícky.
Aká je adresa?
Peniaze presvedčia.
Hej, aj mňa. Ale pst!
Nič nepovedz.
Veľký šéf hore všetko sleduje
a drží si ma veľmi nakrátko.
- Ale nie dosť. - Počúvaj.
Mojou prácou je veriť,
a ja ti verím.
Vieš, my dvaja sme veľmi rozdielni, ale keď sme spolu, je to dobré?
Súhlasím.
Toto je most medzi tým, čo robíš ty a čo ja.
Pozri, mám toto.
Čo to...
Šošovka.
- Šošovka! - Opatrne.
Kvantová šošovka,
ktorá, ak všetko bude fungovať, ako má,
nám zmení život.
Fajn, tak sa na to pozrime.
Čo?
Samozrejme, vybitá baterka.
- Ben? - Gabbie?
- Ste tu! - Teší ma. Prepáčte meškanie.
Pred domom sa zdvihla nejaká čudná hmla, ale...
- Áno, viete, to... - To nič.
Počkať!
Musím vás varovať, než vojdete do domu.
Je to zlé, je to zlé.
Hoci vás potrebujem,
môžete odísť.
- Nie. - Mali by ste.
- Ak chcete. - To nič, Gabbie.
Nebojím sa pár duchov.
To vravíte teraz.
Ale naozaj,
môže to zmeniť smer vášho života.
Ak raz vojdete dnu, hotovo.
Už sa nedá vrátiť.
To je riziko, ktoré chcem podstúpiť.
A peniaze...
Super.
Dobre.
Dopekla!
- Áno. - Nemali ste mi dávať tak veľa.
- Neviem, či ich môžem vziať. - Berte, trvám na tom.
Okej, vezmem.
Takže, poviete mi niečo viac o dome?
Najlepšie bude ukázať vám ho.
- Áno, poďme. - Hej.
Okej.
To sú kto?
Netuším. Pýtala som sa.
Existuje veľa farbistých teórií o tomto dome.
A to je môj syn.
Tu spíme. Z istého dôvodu je tu bezpečnejšie.
A ste tu len vy dvaja?
Viete, jeho otec...
Hej, zlatko!
Ahoj, kamoš.
Vyjdeš von a privítaš pána Matthiasa?
Čo to je?
Línia obrany.
A máš v línii obrany aj...
Drsňáka?
Kto je Drsňák?
Poznáš Drsňáka, nie?
Toho s topánkou?
Pamätáš si ho?
- Ako zbraň? - Áno.
Používa topánku ako zbraň.
A hovorí, má takú hlášku, hovorí čosi ako...
„Zopakuj to! Zopakuj to, chlapče!“
Nepamätáš?
Ako babka so sandálom!
Ale to možno len v našom obchode za babku.
Ale čo vy?
Bola som doktorka v New Yorku,
moja mama je odtiaľto.
A chceli sme začať odznova.
Vždy som sa chcela vrátiť
a otvoriť si hotel.
Páni, to je nešťastná mimovoľná reakcia.
Nemáte rád hotely?
Sú okej. Ja len...
Ja vidím len kopu cudzích ľudí pokope,
čo vravia zdvorilosti.
„Ako sa máte,“ blá blá, viete,
a úprimne povedané, pre mňa je to hotový zlý sen.
Páni, to pomáha. Ďakujem.
Ale viete, my nemáme veľa príbuzných.
Toto som našla na nete.
Ja že to bude dobrý spôsob,
aby môj syn spoznal nových a zaujímavých ľudí.
Ťažko sa zoznamuje.
Aj ja.
A potom to začalo byť dosť...
- zlé. - Hrozné.
Hej.
Ale otec Kent spomenul, že máte akýsi špeciálny objektív.
Správne.
Okej, asi začneme v tejto izbe.
Počkať, s bleskom nie!
A...
prečo?
Nemajú to radi.
Možno s tým fotením začnime v jedálni.
Už som...
ich zasunula.
Je to tu.
Hráte sa so mnou?
Myslíte, že je to vtipné?
Hráte to na mňa.
Pozriem sa, či tam nie je duch.
- Nie... - Nechytajte ho!
Nechytajte ho.
Nič.
- Nespravíte fotku? - Fotku?
Iste.
Preto som tu.
Teraz to nerobí,
ale obvykle obracia hlavu a sleduje vás.
- Je to absolútne strašidelné. - To je.
Fakt, som vydesený.
A... suterén.
Niekedy cítim takú ostrú bolesť
v obidvoch bokoch, keď tadiaľto idem.
Tak spravím toto.
Okej.
Dobre.
Fajn.
Ak chceš ísť dolu a počkať nás v stane, nevadí.
- Okej? - Nie.
Chcem to spraviť.
Dobre, tak mama ťa chytí.
Dokážeš to.
Odvážny chlapec.
Dobre! Tu som, tu som.
Si v poriadku.
Zlatko.
Prečo tam neprejdete, ak je to také ľahké?
- Stačí len... - Si okej, pozri na mňa.
... klásť jednu nohu pred druhú.
Vlastne je to tak len po polnoci.
Iste.
Berie to vážne?
Zjavne nie.
V pohode? Si veľký chlapec.
Takže si tu len spravím pár záverečných výpočtov.
Dobré správy.
Žiadni duchovia.
Viem, môže to byť desivé.
Taký veľký dom,
škrípanie v noci, chladný prievan. To sa stáva.
Ale existuje taká vec zvaná
sila sugescie.
Áno, asi sa len potrebujem upokojiť, však?
To neublíži.
Ak duchovia existujú, čo presne sú?
Späť na Drsnej plavbe...
Búrka konečne prestala bičovať more. Takže môžeme vyraziť.
Na územie krabov.
Vylovte zvyšné siete a uzavrime krabiu sezónu 2018.
A hotovo, súhlasíš?
Súhlasím.
Dva dni po vyplávaní...
Pre tých, čo veria, sú duchovia ako živí. A duchovia...
Späť k tomu, čo pre nich bude ich posledný lov krabov.
Poďme, superstar.
Ako zistíme, tieto gule, možno energetické stopy po duchoch,
môžu znamenať, že...
... ako obvykle. To nám pomôže.
Čože?
Ale ako...
Ahoj! Si Ben, však?
Ó, nie. To nie. Nie. To nie.
Okej. Teraz to skúsme bez blesku.
Sila sugescie.
Zlý sen, Ben.
Nič iné. Len zlý sen.
Čo sa deje?
Čo?
Čo, ty ma sleduješ?
Okej. Všetko bude v pohode.
Nie, nie!
Vráť sa!
Presne načas.
Niečo ma sledovalo domov!
Poďme pripraviť posteľ.
Hej!
Počkať, počkajte!
Nerob!
Hej, vravím...
že niečo...
ma sledovalo domov!
Keď som si prvýkrát uvedomila,
čo sa tu deje,
ušli sme.
Myslíte si, že nechám svojho syna v strašidelnom dome?
- Nie, nenecháte... - Presne.
Ale bolo jedno, kam sme šli.
Títo duchovia, a ja...
si myslím, že ich je asi veľa...
Sú ako...
ploštice.
Ak sem raz vkročíš, chytia sa ťa.
Skúsili sme odísť z mesta, striedali hotely,
ale to strašenie bolo stále horšie.
Prinútili nás vrátiť sa sem, ako vás.
Mohli ste mi povedať ako dospelému,
že už nemôžem ísť domov.
Nie.
Vošli ste. Varovala som vás.
Mohli ste mi predtým povedať...
Ahoj. Áno.
Mohli ste mi to povedať, než ste ma nechali odísť...
Cítila by som sa horšie,
keby ste si neboli vzali toľko peňazí,
nepoužili nefunkčný fotoaparát a nečarbali blbosti.
To som robil.
Čajový koláč?
Už je neskoro.
- Sú dobré. - Sú.
Ja mám dieťa.
Nemôže večer nikam ísť,
aby ho neprenasledoval duch.
Tak prepáčte, ale urobím hocičo, aby som syna ochránila.
To chápem, ale...
nepotrebujete mňa.
Potrebujete exorcistu.
To sme skúsili.
To isté sa stalo mne.
Ó, božemôj.
Ben, vitaj.
Prekvapenie!
Aj ty v tom ideš? Celý čas si to vedel?
Ty máš byť kňaz!
Čo povedať? Cesty božie sú nevyspytateľné.
Nie, ty si netvor!
- Hej, zaplatili ti. - Nie dosť.
Spýtal som sa: „Chceš byť hrdinom?“
A čo som povedal? „Nie.“
Ale oči ti kričali áno!
Dobre. Dobre.
Vraveli ste, že on je expert.
- Ja nie som... - Je expert.
Len potrebuje povzbudenie od kouča Kenta.
Funguje toto či nie?
Vlastne som spravil jednu fotku.
My slepí už vidíme.
Najskôr som si nebol istý,
ale tuším je to námorník z toho obrazu hore.
Úžasná milosť.
Viete čo?
S Benovým fotoaparátom môžeme
identifikovať každého ducha v tomto šibnutom dome,
zistiť, čomu čelíme, nech je to férový boj.
Prečo máme bojovať s duchmi?
Radšej zistime,
ako nás uväznili a ako môžeme normálne žiť.
Sme vo vojne, či chceme alebo nie.
Tuším sa občas sústredíš na to negatívne.
Hej, lebo sa už nikdy nevrátime domov.
Vidíš, depresívne.
Počkať, náš duch chcel, aby sme sa vrátili.
Áno. Aj môj.
Aj môj.
Nemala polku tváre, bolo ťažko rozumieť,
ale opakovala: „Vuáť sa, vuáť sa.“
Počkať, nestrašili nás.
Pre niečo nás chceli mať tu.
- Je polnoc. Rýchlo! - Hej.
Čo sa stalo?
Po polnoci všetci budeme v tejto izbe.
Je to bezpečnejšie.
Otec Kent chcel modrý gauč.
Hej, ale...
ak ho nechceš ty.
Ale mám boľavý chrbát od toho umývania nôh v Kalkate.
Máš gauč.
Vy spite.
Ak chcú, aby sme boli tu, zistím prečo.
Hej, kam ideš?
Po polnoci nemáš odchádzať! Porušuješ pravidlá, stoj!
Mami!
Títo ľudia sú...
Haló? Je tu niekto?
Gabbie?
Travis?
Nie.
Vystrašil som ťa?
Dobre, máš sa prečo báť.
On sa tak veľmi poteší, že si tu. Má rád hostí.
Ben, si...
- Čo? - Ben, si v poriadku?
Budeme potrebovať pomoc.
Je čas zvolať Tím snov.
Tak nás budem volať.
Tak sa už niekto volá.
Po prvé musíme prísť na to, čo sa v tomto dome stalo.
Preto som skontaktoval popredného znalca
na starodávne sídla v tejto oblasti.
Ten je mŕtvy...
ale rýchlo som otočil ako správny Tím snov,
a našiel som profesora na Tulanovej,
ktorý napísal knihu o strašidelných domoch v Louisiane.
Predal len deväť kusov,
ale ten nie je mŕtvy.
Profesor?
Počujte, ak chcete hovoriť o svojich známkach,
- otočte sa, lebo... - Nie.
... ich zhorším!
My nie sme študenti. Ale mám na vás jednu otázku, pane.
Viete niečo o tomto mieste?
Vedec vždy začína pozorovaním.
Tak nafotím všetkých tých duchov,
nech vieme presne, čomu čelíme.
Super. A keď to budeme vedieť,
niekto musí s nimi hovoriť.
Špiritistka.
Jednu vieme zaplatiť.
Harrietin DOM MÁGIE
BUĎTE POZITÍVNI
Číta na bar micva,
ale má dobré hodnotenia na Yelpe.
Urobte si pohodlie.
Kto je Mitchell?
- Neviem. - Zamyslite sa.
Na farnosti stretávam veľa ľudí, je možné, že...
Nepozná žiadneho Mitchella.
A čo Giovanni?
- Nie, nemyslím... - Gary?
Stretli ste niekoho menom Gary?
To si budeme hovoriť mená na „G“?
Takže žiadny Gary?
Vlastne je dobrá. Ste veľmi dobrá.
Nie, mal som v našej štvrti bratranca Garyho.
- Nadnes vám ďakujeme... - Klamete.
Garyho nepoznáte.
Poznáte niekoho menom Gabbie?
Krpec musí byť doma pred zotmením!
Prečo musíš byť doma tak skoro?
Videl som, ako ťa naháňali.
Len ma odprevádzali.
Asi len potrebujú...
viac času, aby ma spoznali.
- Hej. - Vidím, že máš prácu.
V tom dome sa odohrala séria traumatických udalostí.
Explózie.
Tekutý piesok.
V Louisiane!
Tá rodina by sa mala odsťahovať.
Dojeme. Šťastná hodinka sa končí o šiestej!
Môžeme?
Ešte raz.
Ešte raz. Otvoriť.
Robíte si srandu?
Toľko aktivity o polnoci.
Skúšam ich identifikovať,
ale je to ťažké, lebo sa stále hýbu.
Nielen, že sa hýbu.
Poznám ten pocit. Pred niečím utekajú.
Vďaka za pozvanie, otec Kent.
Kto mi preplatí cestu?
Ľudia...
tu zvykli...
jesť.
Vravím, že je dobrá.
Nie, je to jedáleň.
Niekedy po roku 1788
objavili tento dom už úplne postavený.
Pôda okolo nebola obrábaná.
Najstarší záznam, čo som našiel,
je táto zmluva
o kúpe pre Williama Graceyho.
Kúpil ho od predtým nezverejneného majiteľa.
Jeho manželka Eleanor zomrela na žltú zimnicu.
A potom sa začali diať podivné veci.
Nie je to super?
Totiž, túžil som sa dostať do toho domu 60 rokov.
Preto sme šli za vami, lebo máte víziu.
Musím ho vidieť.
O týždeň mi operujú srdce.
Vy...
- Nemôžete ísť. - Ja musím ísť.
- Nie. - Ja musím!
- To nie je dobrý nápad. Je to ďaleko. - Skúšam to 60 rokov!
Môžem ísť za vami, mám auto.
Nechoďte!
Takže toto nepotrebujete.
Dobre, dobre, robte, čo chcete...
- Ja idem na záchod a... - Dobre.
Bež! Bež! Rýchlo!
- Čo? Okej, naštartujem! - Choď!
Hej, pomoc!
Je silný!
Oheň, oheň. Oheň, oheň.
Ak je tu zlý duch, tak pomôže len vyhnanie.
A verte mi, bude sa brániť.
Duchovia radi bojujú.
Napríklad v roku 1813
skupina médií šla do domu kúsok severne odtiaľto.
Trvalo to 21 dní.
Narobili sa ako mulice a dostali toho umretého majiteľa odtiaľ.
Ale všetkých našli...
Koľko máš rokov?
Deväť.
Dobre. Našli ich s vyvrhnutými orgánmi.
- No tak. - Deväť je málo!
Ani nie. Ja som už šoférovala.
Dobre, možno to bol extrémny príklad.
- Áno! - Ale oni boli len banda amatérov.
Ja som profesionálka. Jasné?
Som vierohodná a kvalifikovaná, osvedčená, a zaženiem, čo smrť vzala.
To nepochybujem.
Cítim v dome veľa smútku.
A smútok, ak je nespracovaný, núti ducha zotrvať.
A viete nám pomôcť vyhnať ich?
To zvládnem.
Ale potrebujem zaplatiť
za týždeň na dobitie kryštálov a nejaký výskum.
A potom môžeme začať.
Zatiaľ vám z PayPalu pošlem faktúru.
Dovi.
Veľmi nás tešilo!
O DVE HODINY NESKÔR
Nepovedali ste mi, že tí duchovia ľudí prenasledujú!
Tvoja mama je iste z teba sklamaná.
Viem, že je sklamaná,
lebo ťa určite vychovávala lepšie!
Bolo mi to čudné.
Divní, rôzne vyzerajúci ľudia, žijúci na jednom mieste.
Ako sa má?
Je naštvaná.
To, čo ste spravili,
je veľmi zlé a absolútne neodpustiteľné.
Duch, ktorý ma prenasledoval, bol na koni.
Viete vy vôbec, aké to je,
keď vás taký duch koňa
naháňa po spálni?
Ale rozhodla som sa odpustiť a pomôcť vám.
Zväčša preto, lebo ste mi nedali inú možnosť.
Tak povedzte,
čo sa v tomto dome stalo?
Páni, tie sú krásne.
Plány, ktoré ste si...
požičali,
- sú úžasné. - No tak.
Som hrdý na to, že Ben napadol starého pedagóga?
Isteže nie. Ale priznám,
že to stálo za to.
Tieto záznamy vravia, čo sa tu stalo.
Vdovec Gracey prišiel o rozum a vzal si život.
Trpel smútkom. Cítila som smútok?
A minul všetky peniaze na nejakú špiritistku.
„Médium“. Volajú nás médium.
Médium.
Ďakujem.
Neskôr sa postupne do domu nasťahovalo 66 ľudí,
a každý z nich umrel neskutočne hroznou,
čudne zvláštnou smrťou.
TRAGÉDIA NA FARNOSTI
Bratia sa zabili v súboji.
NAŠLI MŔTVU
A táto žena rozsekala päť manželov.
Takže Gracey je kľúčom k riešeniu.
Ako sa volalo to médium?
Tuším madam Leoto.
Madam Leota?
Madam Leota bola najslávnejšie médium.
Vyhľadávali ju králi
a bohatí ľudia.
Počkať, to je čo?
Je to list od Williama Graceyho madam Leote,
prosí, aby prišla do izby na seansy.
Nemáme izbu na seansy.
Určite?
Počkať.
Na konci tej chody nie je žiadna izba.
Vidíte?
Nič tu nie je.
- Len... - Počkať! Vydržte.
Mám to.
Vy ste...
Páni, vy ste...
Počkajte. Vydržte.
Čo? Dobre.
Pozor, je tam schod.
Páchne tu pleseň.
To je čo?
Olej.
Počkať, asi viem, čo to je. Počkajte chvíľku.
Dobre.
Ó, božemôj.
Nikto tu nebol celé stáročia.
Možno to tu požehnám.
Modlitba nám s týmto iste pomôže.
Bože, prestaň nás trápiť.
Nechceme, aby nás strašili,
na svete je dosť zlých ľudí.
Straš ich.
Čo tak „amen“, keď poviem tri? Jeden, dva, tri, amen!
Amen.
Určite je kňaz?
Takže, ak dokážem vyvolať Williama Graceyho,
myslím, že bude mať všetky odpovede, ktoré potrebujeme.
A ešte sa spýtam,
jediné, čo máme poruke, je táto sviečka s vôňou francúzskej vanilky?
Áno, zabúdam zrušiť...
predplatné na Amazone, takže...
Prosím, chyťte sa za ruky.
Teraz si upokojím myseľ,
aby som vedela komunikovať s druhou stranou.
Prosím, neprerušujte ma.
Budem musieť začať odznova.
Iste.
- Zaspala. Pozrite. Spí. - Nie. Je v...
Hej, ona je v tranze.
Je to...
- Počkať, ona spí? - Spí.
- Ona spí? - Pozerám sa na ňu. Spí.
Môžem pracovať?
- Dobre. - Naštvali ste ma!
Prepáčte.
Prosím, zasa sa uspite.
Dobre, toto...
Nemá narkolepsiu?
Ja ne...
Kto je tam?
Duchovia,
prichádzam s dobrým úmyslom.
Vyvolávam ducha Williama Graceyho.
Ak si tu s nami,
daj nám znamenie!
Je tu s nami.
Prečo si tu?
Prečo tu zostávaš?
Ak máš správu, ktorú nám chceš odovzdať,
či nejaký pozdrav,
tu je pero a papier,
ktoré som kúpila v lekárni.
Hovorte s
Ben, foťák.
Pohni. No tak.
Páni! To je Gracey!
Je preč.
Čo tam je?
„Hovorte s Leotou.“
Vy naozaj hovoríte s mŕtvymi.
Samozrejme.
Môžete aj mne niekoho vyvolať?
Koho?
Moju ženu.
Ty si bol tá smútiaca duša.
Volá sa Alyssa.
Áno.
Prepáč.
To nejde.
Myslím, že tu nie je.
Zistíte, či je tu Leota?
Seansa
Toto je iné.
A čo cítite?
Šialenstvo.
Harriet, vyvolajte Leotu!
Vyvolávam madam Leotu!
Nie!
No tak! Panebože!
- Pomôžte! - Harriet!
Dobre, dobre, počkať.
Nie. Počkať, počkať!
Chcela som preč, ale nie takto!
- Harriet! - Poďte!
Harriet!
Harriet, poďte.
Rozhnevali sme to!
Nečakala som dnes bahenný kúpeľ.
- Kto je to? - Kto je to?
To je Bruce?
- Hej! Počkať! - Stáť! Nie!
- Kto je to? - Bruce!
Nechoďte dnu, Bruce! Nechoďte dnu!
Ukradli ste mi veci a zdrhli!
Ja vám ukážem!
Obzriem si tento dom a nič ma nezastaví.
Bruce!
- Pomoc! - Bruce!
Starká, vieš, starká.
Som príliš starý, aby som umrel! To nie je...
SANITKA
Prečo muž v jeho veku jazdil
- na kresle na rušnej ceste? - Na kresle...
- On to má rád. - On rád jazdí na kreslách.
- Je tým známy. - Má to rád.
Nemám rád kreslá!
Dobre, nateraz to nechajme.
- Nech veľa oddychuje. - Oddych.
- Dobre? - Hej.
A už žiadne vzrušenie, už to nemusí byť falošný poplach.
Povedal, že žije sám, tak si ho necháme cez noc.
Hej, dajte mu pár infúzií.
- Nie, pozri. - Nie?
- Nie. Nie! - Nie.
Panebože!
- Radšej už poďme. - Hej.
- Nenechajte ma tu. - Nenecháme vás tu.
Pokojne.
Radšej už poďme domov.
Najskôr nás tu drží, teraz nás ťahá von.
Stačí! Rozhodnite sa.
Ale toto nie je Gracey.
Čokoľvek zlé to je, nechce, aby sme hovorili s Leotou.
Teraz nás vidí ako hrozbu.
Tak nájdime Leotu a uvidíme, čo nám povie.
Máme niekoho skontaktovať, že ste tu,
aby sa nebáli?
Je jedna žena.
Zvykne mi vynášať smeti.
- Je... - Áno, iste bude v poriadku.
- Áno. - Hej.
Nechcem sa hrať.
- Pozrieme pulz. - Hej, neobťažuj.
Nie. Daj pokoj.
Neobťažuj.
Mrzí ma, že ti zomrela manželka.
Je dobre, že tu nie je.
Živí a mŕtvi ľudia patria na iné miesta.
Pozri...
toto je náš svet...
a toto onen svet.
A na mieste, kde sa prekrývajú,
živí môžu stretnúť mŕtvych v podobe ich zjavenia.
Ako v tomto dome.
Ale keď duša prejde a odíde tam na onen svet,
ak cíti pokoj, tak tam zostane.
Je dobre, že tu nie je.
Cíti pokoj.
A iste chce, aby si ho cítil aj ty.
Možno to znie hlúpo,
ale ja verím, že duše nám môžu poslať znamenia z onoho sveta.
Môj otec už zomrel, a on miloval modely vláčikov.
Každý deň ich rozoberal
a potom zasa dával dohromady.
Ale v tie dni, keď som naozaj smutná,
myslím naozaj smutná,
vtedy náhodou začujem
niekde v diaľke ísť vlak.
A viem, že to môj otec vraví: „Ahoj.“
Také chvíle
voláme mrknutie ducha.
Ben.
Prepáč, že som taký osobný.
Len cítim, akoby som ťa poznal.
Vieš, máme spoločnú priateľku.
Alyssu?
Alyssa!
Alyssa?
Ja by som tam nešiel...
ak nechceš dostať lístok na onen svet.
Vezmeš nás so sebou?
Vieme, že tam čoskoro pôjdeš.
Alyssa!
Alyssa.
- Ben! - Čo, čo je?
Bruce zmizol a niečo sa deje.
Dobre, idem za ním.
Daj mi to.
- Nie, je po polnoci! - Nie!
- Ja idem s tebou. - Harriet!
Pomôžu aj ranné modlitby.
Veď je hlboká noc!
V Ríme nie.
Vidíte niečo?
Nie, ale niečo cítim.
Bruce, nie... Čo tu robíš?
Musíme nájsť Leotu.
Čo podkrovie?
Ja teda neviem. Podkrovia sú odjakživa strašidelné.
Je chladno? Začína sa ochladzovať.
Lebo nemáš nohavice, Bruce.
Môžete už obidvaja...
Fíha.
Tak fajn.
- Choď hore! - Bruce, čakaj!
- Bruce, musíš ma chrániť! - Pusť ma! Čo?
Máš choré srdce!
Dobre, dobre.
Chráň mňa.
Dobre.
Daj si tam pozor.
Haló?
Madam Leota?
Potrebujeme vašu pomoc.
Hej, hej, hej!
To si spravil ty?
Nie, ja nie!
Leota? Ste to vy?
Bližšie.
To nie!
Chcem ísť preč!
Páni!
Hej, hej, hej.
Počuj, tí si iste zaslúžili to, čo dostali,
ale bejby, počuj...
viem, že ma počuješ, kočka.
Smiem ťa volať Duchokočka?
Ale ja som iný. Som s tebou.
Som spojenec, tvoj a všetkých žien...
- Trochu plesnivé. - Smradľavé.
- Páni. - Smrdí to.
Zahnusené.
Dobre. Píše sa tu...
Tu. „Majetok madam Leoty.
„Ak vám toto nepatrí,
„tak nechoďte na
„ďalšiu stranu.“
- Božemôj! Božemôj! - Hej, Harriet!
Toto je osobná kniha zaklínadiel madam Leoty!
Božemôj!
Niekto to musí spraviť.
Sny sa plnia! Božemôj.
Dopekla, to je čo?
Pekné.
Krištáľová guľa.
Je na niečo dobrá?
Hej!
Madam, vidíme vás. Zdravím.
Madam Leota?
No, už bolo načase.
Držíte v rukách veľmi mocnú knihu.
Treba vedieť, ako ju používať.
Ako ste sa tam dostali?
Môžem vám ukázať, čo sa stalo, ale bude vás to stáť...
tri doláre.
- Čo? - Páni.
- Veď to je krádež! - Dobre, dobre. Pokračujte.
William Gracey, pohltený zármutkom,
ma vyhľadal, aby som skontaktovala jeho zosnulú manželku.
Eleanor Graceyová!
Zaklop na stôl, je čas na odpoveď.
- Otvor bránu na onen svet! - Keď sa k nemu nevracala,
vyvolávali sme ju znova a znova.
Seansa vždy o polnoci, po celý rok.
Rok? Také ľahkovážne!
To kto povedal?
Opakované seansy otvorili všetky brány ríše duchov.
Stovky duchov slobodne vyleteli von,
ale nie jeho milovaná Eleanor.
Prosila som ho, nech prestaneme, z obavy, čo tým môžeme neúmyselne vyvolať.
Ale naliehal, aby sme pokračovali.
Čoskoro Gracey začal dostávať správy od Eleanor,
prosila ho, aby prešiel za ňou na druhú stranu.
Ale ja som vedela, že to nie je Eleanor.
Vyvolali sme hrozné zlo,
ktoré sa živilo Graceyho smútkom.
Toto nebol obyčajný duch.
Ten mal moc...
Zídeme sa v záhrobí.
... uväzniť tieto kedysi šťastné duše v tomto dome.
Mám ťa!
A než som ho zbadala,
jeho temný duch ma uväznil v mojej krištáľovej guli.
Ktovie ako dávno.
Možno prešli mesiace.
Uväznil už 933 duší.
Ale potrebuje ich tisíc, aby mohol dokončiť rituál,
ktorý mu dovolí opustiť tento dom.
Dajte pozor na spln, keď je jeho moc najväčšia.
To neprežijete.
Máš v sebe veľa smútku.
Ty budeš najzraniteľnejší pred jeho úskokmi.
Nie, keď sme tu. Sme s tebou.
Ale čo spravíš?
- Toto. - Už sú mŕtvi!
- Hej. - Budú mŕtvejší.
Dobre.
Viete, čo potrebujeme? Vyhnanie.
- Hej. - Vyhnanie!
Áno, vyhnanie,
ale na to treba predmet, ktorý duchovi kedysi patril.
Keď ho budete mať...
Dosť!
Sme v pohode. Nájdime to vyhnanie.
Nerád nosím zlé správy,
ale v tomto dome došlo k 66 úmrtiam,
odkedy tú pani uväznili v tamtom!
Takže nemá 933.
Má 999.
A ak niekto nechce začať pripravovať pohreb,
padajme odtiaľto.
Heš! Heš!
Ja jediný som nevedel, že je živý?
Radšej si pohnime, lebo tie seansy dom fakt naštvali.
Navyše každá smrť, ku ktorej v tomto dome došlo,
sa stala za splnu.
Čo znamená, že máme menej ako štyri dni.
Nevravela madam Leota, že potrebujeme niečo, čo mal?
Ako nájdeš niečo, čo niekto mal,
keď nevieš, kto to je?
Ale ja dokážem niečo veľmi špeciálne.
Naozaj výnimočné.
Môj duch opustí moje telo a prejde do ríše duchov,
kde si toho ducha obzriem.
Akási reverzná seansa.
Reverzná seansa?
To beriem!
Bruce, je to veľmi nebezpečné. Nie každý zvládne reverznú seansu.
Astrálnu projekciu.
Povedzte „astrálnu projekciu“.
Načo všetky tie slová, čo ste si vymysleli.
- Trápne. - Astrálna projekcia?
Aká astrálna projekcia? Je v Biblii?
- Povedzme si, čo je naozaj trápne. - Harriet, počúvaj.
No tak, všetci sme jeden tím.
Aj keď sa tak vôbec nesprávame, a presne to im nahráva.
Mne sa tá reverzná seansa páči.
Oni chodia do nášho sveta, navštívme my ich.
Strašíte nás? Nie, vystrašíme my vás!
- Áno! - Bu!
Áno! My dnes večer toho zlého ducha nájdeme!
Len si povyberajte škrupinky. Je dobrá.
Robievate si chrumkavú praženicu?
Moja babka ju kedysi robievala.
Keď začala nosiť okuliare. Na predpis...
Ako sa drží?
Bojím sa, že je možno príliš malý, aby spracoval
existenčnú hrôzu.
Myslela som, že keď sem prídeme,
hodíme za hlavu všetko, čo sme zažili s jeho otcom.
Bude môcť pobehovať, byť dieťaťom, užívať si,
ale tento dom to nechce dovoliť.
- Desivé. - Dosť vajec.
A chrumkavých praženíc.
„Chrumkavých praženíc“?
Preboha.
Spadne odtiaľ a zlomí si nohu.
- Travis! Travis! - Hej.
Hej, čo keby som sa s ním porozprával?
Dobre, len...
- opatrne. - Ako s vajcom.
Musíme s tým prestať. Vrátim sa.
Ďakujem.
Do toho, tím.
Už pristáva.
Taký zvuk lietajúci chlap nerobí.
Máš pravdu. Áno.
Čo sa deje?
Decká v škole dnes idú na narodeninovú párty.
Ja nemôžem ísť.
Nie, že by ma pozvali.
- Je chrumkavá. - Je.
- Je v nej veľa škrupín. - Hej, praženicové cereálie.
Neviem, prečo ma neznášajú.
Vieš,
vždy sa obliekam dobre,
vždy sa v triede hlásim
a dozerám, aby všetci na ihrisku dodržiavali pravidlá.
No, tuším si si práve sám odpovedal na svoju otázku.
Dnes som hovoril s otcom.
Hej, to je dobre.
Mám ho prísť navštíviť.
Ale mama by asi bola smutná.
Nepovedz jej to.
Bude smutná.
Ak som v niečom dobrý, tak v udržaní tajomstiev.
A vieš čo?
To bola fakt rana.
Pre niečo ma riadne nakopol.
Drsňák.
Tu máš.
No tak, vezmi si ho.
Opatrne. Je krehký.
Chcel som sa ťa spýtať, či chceš... Ale ty...
„Zopakuj to!“
Ale si mu dal. Tak fajn, vyhral si.
- Hej, daj mi Cucača duší! Vráť sa! - „Zopakuj to!“
Temný duch, ktokoľvek si,
Harriet ide po tebe.
Ó, áno.
To má čarovnú moc.
Trochu Dračej krvi? Yerba Santa? A čo ešte?
Šalviu z obchodu.
Keď opustím telo, aby som videla toho ducha,
nikto sa do toho nemiešajte.
Ale myslím, že nebude treba.
Robila som to tisíckrát.
Ak to hovoríš tak, znie to, že nikdy.
Áno, robila.
Možno aj desaťtisíckrát.
Prečo to tak preháňať? Tomu už fakt neverím.
- Ako tomu uveriť? - Ver tomu, zlatko. Ver.
Takže, ak budem mimo viac ako desať minút,
zazvoň týmto zvončekom.
Ak zablúdim, pomôže mi nájsť cestu späť.
Viete, musím sa úplne odhaliť, aby som prešla na druhú stranu.
Toto je fotka môjho psa,
ktorý tragicky odišiel žiť na farmu.
Ale zrazilo ho auto.
Rozpleštilo ho ako balón s vodou.
- Sestra! - Počkať, čo?
Čo?
Začneme.
„Duchovia, prichádzam s čistými úmyslami.
„Otvorte mi dvere, nech prejdem dimenziami.
„Chráňte moje telo, keď vyjdem zo svetských okov.
„Lebo moja duša vojde do ríše duchov.“
Smutné myšlienky, smutné myšlienky. Smutné myšlienky, smutné myšlienky.
Eleanor?
Gracey! Hej, potrebujeme vašu pomoc!
Nemal by si tu byť.
Hej!
Gracey, počkajte! Pohovorme si.
Raz, dva...
tri, štyri, päť, šesť, sedem.
Zlatko, vieš, že mám rada blues,
ale môžeš zahrať niečo trochu...
veselšie?
Chce počúvať len toto.
Len pi. Bude ti veselšie.
Nech ťa tu neprichytí.
Eleanor?
Gracey?
Gracey, musíte mi pomôcť.
Ben,
všetko je moja vina.
Ten temný duch, kto je to?
Nevieme jeho smrteľné meno,
ale nepatrí k nám.
Jeho moc v tomto svete nemá hraníc,
mnohí musíme robiť, čo prikáže.
Prosím, nesmiete mu dovoliť získať poslednú dušu.
Inak tu všetci zostaneme naveky.
Počkať.
Prichádza.
- Hneď odíď! - Gracey!
Ó, nie, je tu!
Za mnou.
- Tadeto! - Je tu.
Daj mi ruku!
Rýchlo! Rýchlo!
Rýchlo, sem.
Skry sa. Skry sa!
Nie, nie.
Nie! No tak.
Ben.
Hľadal si ma?
Nie, nie.
Počkať.
Čo?
Nemusíš sa vôbec báť.
Ja viem, že toto miesto je už plné
tých najsmutnejších duší,
všetky hľadajú to, čo sa im v živote nepodarilo.
Hľadajú zmysel,
príliš sa boja niečo s tým urobiť.
Ale ty, ty máš potenciál.
Ty vieš, že život nemá zmysel.
Že všetci sa obrátime na prach.
Bu!
Ak budeš ochotný pomôcť mi, môžem ti dať, čo chceš.
Nie!
Ríša duchov ma dnes nechce vpustiť.
Ujsť nepomôže!
Utrpenie je pre slabých a ja viem, ako mu uniknúť.
Môžeme sa dohodnúť.
Je to dosť sklamanie, ale...
Ale skutočná hrôza príde neskôr.
To nie je Ben.
Môžeš dostať, čo chceš...
ak budeš súhlasiť.
Ben!
Som to ja, som to ja.
Som v pohode.
Videl som ho.
To nebol normálny duch.
Gracey bol vystrašený.
Vlastne oni všetci.
Duch, čo straší ostatných duchov?
To nie je fér.
Neexistujú pravidlá?
Vyzeral ako človek?
Trochu.
Mal paličku a kríval,
a niesol si hlavu v škatuli na klobúky.
Čo z toho je to „trochu“?
Máš ešte niečo, podľa čoho môžeme spoznať toho „Ducha so škatuľou“?
Môžem ti dať, čo chceš.
Tá tvár v škatuli...
Uškŕňala sa.
Ten úškrn sa mi vpálil do pamäti.
Aké to tam bolo?
Teda, na ríšu duchov tam bolo dosť...
života.
Ani nebolo ťažké dostať sa tam.
Nie, akoby som to pár minút cítil,
akoby som bol mimo.
- Ako mimotelový zážitok. - Cítil som taký nejaký tras, chvenie.
Harriet, viem, že to vieš spraviť,
ale ja som sa cítil taký obnažený.
Nie, to nič.
- Mám limity. - Nie, nemáš.
Už je to tak.
Ani moja rodina neverila, že mám ten dar.
Máš ešte nejakú rodinu?
Tri sestry. Trápili ma každý deň môjho života.
Moja staršia sestra? Je hrozná.
Stredná sestra, tá je len otrasná povaha.
Ale tá najmladšia...
Fakt si myslím, že tá je diabol.
Viete...
viem, že môže byť so mnou ťažké vydržať.
Tak to nie je, Harriet.
On chce mňa.
Aby som ja bol jeho posledná duša.
Nie. Ben, pozri na mňa.
Nie si sám.
Moja manželka zomrela pri autonehode.
Aká bola?
Bola úžasná.
Áno, vždy bola sama sebou.
Rada tancovala.
Nevedela to, ale rada tancovala.
A bola aj najpomalšia bežkyňa na svete.
Povedala: „Zabehajme si“,
a pritom jedla syrový sendvič.
Vraj: „Dopĺňam si uhľohydráty.“
Bola ten typ človeka, ktorý prijíma naozaj všetkých.
A ja som...
Ja som bol pravý opak. Ľudia ma znervózňovali.
Nemáš žiadne sociálne zručnosti.
To je pravda.
A ja...
by som bez nej nikdy nedosiahol to, čo som dosiahol.
Potom jedného dňa...
Povedala, že si ide kúpiť zemiakové chrumky.
Milovala ich.
Vraj nech idem s ňou.
Nešiel som, lebo som bol frustrovaný.
Mal som toľko práce a tak veľa iných povinností.
Tak som...
Kričal som na ňu.
Povedal som: „Teraz nie, niečo robím.“
A potom odišla.
Vraj sa niekde zastavila kúpiť zmrzlinu,
v zmrzlinárni.
Mala nehodu
a o dvadsať minút...
zomrela a...
Tak preto som vrhol všetok svoj čas a energiu
do dokončenia toho fotoaparátu.
Lebo som ju chcel ešte raz vidieť.
Zomrela sama.
A mám pocit, že nevedela, že ju milujem.
Nie, som si istá, že to vedela.
Určite to vedela.
Božemôj.
- Aký mala tá žena cholesterol? - Bruce!
Viete si predstaviť?
Syrový sendvič, zemiakové chrumky.
A ešte zmrzlina.
- Soľ a tuk. - Božemôj.
- Stačí. - Bruce.
Mierila rovno na cintorín!
- Bože! - Ďakujem, Bruce.
To som potreboval.
Pozrite, neviem, či odtiaľto vyjdeme živí.
Vyzerá to, že Ben je odpísaný, ale poviem vám,
nechcel by som tu byť s nikým iným.
Počkaj, chlapče,
povedal si, že obraz jeho tváre
sa ti vpálil do mozgu.
Áno.
Mám nápad.
POLÍCIA NEW ORLEANS
Môjho priateľa okradli
a teraz prekonáva traumu,
ale chceli by sme kresliča,
kým to má čerstvé v pamäti.
Bol vysoký.
A taký trochu zhrbený.
Veľmi chudý.
Mal také vlasy, že mu trčali do strán spod cylindra.
- Spod cylindra? - Áno. Hej.
- Cylinder? - Cylinder.
Nie pinč ani kovbojský klobúk.
- Ako v opere. - Ako kúzelník.
- Kúzelnícky! - Vytiahli by ste z neho králika.
Oči?
Od seba, blízko, priemerne?
Asi normálne. Priemerne.
Priemerné oči.
Ale trochu hlbšie zapadnuté do očných jamiek.
Zapadnuté!
- Hlboko zapadnuté. - Ako mýval.
- Guľaté oči! - Boli zapadnuté.
Takto vzadu. A žiadne viečka.
Takže boli v lebke, bez viečok.
- A čo jeho nos? - Nemal.
- On nemal... - Nemal!
Veď načo by mal nos?
- Usmieval sa. - Ten, čo vás okradol, sa usmieval?
Ale nemal pery.
- Bol to taký akoby neustály úsmev... - Iste.
Bol taký... Áno, taký.
- Také niečo. - Presne, áno.
Žiadne pery, prečo nie? Načo pery?
Tento muž vás okradol?
- Páni! - Ó!
To ste teraz nakreslili? To je úžasné!
Len pre zábavu...
Dokreslite mu kožu.
Tá polícia sa vyplatila!
Alistair Crump.
Veľmi zlý človek. Veľmi zlý.
Syn nemilosrdného realitného magnáta Addisona Crumpa.
Krutý otec, ktorý vykopol Alistaira z domu ešte ako malého chlapca,
keď povedal, že Alistair priveľa plakal na pohrebe svojej matky.
Vraj z neho musí byť tvrdší chlap.
Nóbl spoločnosť jeho otca sa však chlapcovi obrátila chrbtom.
A úplne bez priateľov a inej rodiny Alistair zmizol.
Po rokoch, po záhadnej smrti jeho otca,
sa Alistair vrátil ako bohatý magnát
a preslávil sa organizovaním veľkolepých večierkov
práve s ľuďmi, ktorí ho zradili.
Avšak mnohí z tých hostí sa už nikdy nevrátili!
Šepkalo sa, že sa Alistair zaplietol s nejakou čiernou mágiou,
ktorá si žiadala krvavé obete, aby si udržal svoje bohatstvo a moc.
Telá nikdy nenašli,
ale po rokoch zneužívania sa jeho služobníctvo konečne proti nemu postavilo
a odťali mu hlavu!
CRUMPA ZABILI!
Než sekera dopadla,
Alistair prisahal všetkým pomstu aj z hlbín hrobu.
Crump, vrah za života...
Teraz vrah aj po smrti.
Našťastie pre nás, jeho starý dom vyhlásili za historickú pamiatku,
kúsok na sever.
A premenili ho na hotel.
Tak tam pôjdeme, vezmeme niečo jeho a nemusíme umrieť.
Máme adresu.
Idem si po veci.
Idem, viem ako na to.
Vrátim sa...
Zopakuj to!
- Dostaneme ho. - Áno!
Čoskoro, presne tak. Čoskoro.
Čo je s tlačiarňou?
No tak, musí to ísť.
- Funguje. - Už ide.
Vidíte to aj vy?
Áno, vidím to.
Vy už odchádzate?
Ben, tu je adresa!
- Ak ujdeš, choď do toho domu! - Nie!
Ja milujem prekvapenia.
A mám jedno pripravené pre vás.
Travis...
Tekutý piesok!
Travis!
Bože! Dynamit!
Sme v pasci, hľadaj cestu von!
Musíme vypadnúť, a to hneď!
K chrličom, rýchlo!
Travis, chyť sa toho chrliča!
Tak ujdeme!
Super, teraz sa drž!
Dobre, dobre!
Nepozeraj dolu!
Ben!
Dnes nie, Satan!
Radšej zmizni, zaháňam ťa!
Dnes nie!
Bruce!
Ben, tie zuby vyzerajú ostro.
Pani z obrazu, čo spravíme teraz?
Sprav hocičo, hlavne rýchlo!
Tak pohni!
Radšej si ten plafón dobre obzri.
Lebo inak skončíte ako môj manžel.
Dostaň nás von!
Chvíľku, Travis!
Pozor, približuje sa!
Vidíš?
Vylez hore a si vonku!
Dobre.
Rýchlo!
Neviem sa chytiť!
Poď, Ben!
Dobre, dobre, snažím sa!
Áno! Konečne.
Pozri, to je Kent!
Kent! Hej!
Idem na päť minút do auta a nemôžem ísť naspäť!
Čo sa stalo?
Crump sa nás tu snaží zadržať!
Bruce!
Bruce, vstávaj!
Dobre, dobre.
V pohode.
Pozrime sa. Nie.
Pokojne.
- Nie. Crump. - Hlavu dolu.
Šoférujem. Neboj. Nemáme čas.
Vysvetlím, ale nemáme čas!
Poďme!
Nastúp.
- Pozor! - Viem!
Som primladý na smrť! Tak už choď!
Ťažšie, ako sa zdá!
Choď! Dobre.
Pozor... Bože!
Nechcem umrieť!
- Len choď! - Dobre!
Poriadne na to dupni!
- Idem tak rýchlo, ako sa dá. - Stromy na nás útočia!
- Bože! - Ťažšie, ako sa zdá. Okej.
Ideme, ideme.
- Bože! - Okej.
- Pozor, kam ideš! - Dobre!
- Páni. - Čo je? Čo sa deje?
Našli sme ho. Nie je šťastný.
A čo tamtí?
No, možno nám pomôžu ako tí v obraze.
Bruce, zostaň so mnou.
SÍDLO CRUMPOVCOV
Je to nielen pekný hotel, ale majitelia,
Pat a Vic, robia predstavenia.
Bože.
Takže, pán Duch?
Zdravím.
Počkáte v aute, kým vám vrátime váš dom,
aby ste nás vy naveky nestrašili?
Ďakujem.
Prehliadka sa začína o päť minút.
Presne načas.
Vezmeme jednu vec a odídeme. Jasné?
Dnu a von, rýchlo.
Táto prehliadka potrvá približne tri hodiny.
Pauzy na toaletu sú prísne zakázané.
Pán Alistair Crump chcel mať najkrajší dom v širokom okolí.
Všimnete si, že v hale nie je žiadne sedenie,
lebo žiadny muž ani žena nesmeli sedieť,
keď on prišiel.
Tá palica...
Nepatrila náhodou Alistairovi Crumpovi?
Nie, tá palica je moja.
Používam ju z veľmi osobných dôvodov.
Patrí tu niečo Alistairovi Crumpovi?
Nie.
Tak neviem, prečo tu sme.
A tu, ak si všimnete, toto kreslo tam na konci stola,
je viditeľne vyššie ako ostatné kreslá.
Dal im skrátiť nohy
a sám sedel na vankúšoch,
aby bol vyššie ako všetci ostatní.
Bol taký malicherný, že si skoro zaslúži obdiv.
A toto sú jeho vankúše?
Nie.
Tu je portrét tretej manželky pána Crumpa, Margaret.
Margaret bola v čase maľby obrazu ešte jeho milenkou.
A práve po jeho namaľovaní sa jeho druhá manželka dozvedela o ich aférke,
keď ho sem zavesil, aby ho videla.
Aj tak to ide.
Nuž...
„Neverím mužovi, ktorý číta,
„ani žene, ktorá, tri bodky, číta.“
Nevedeli nájsť citáty či...
Tento hrebeň tu, ten patril Crumpovi?
Nie, to je replika.
Tak prečo je pod sklom?
Chcete vy viesť prehliadku?
Nie.
Prepáčte.
Budem to tu musieť celé zatvoriť.
Došlo tu...
k vražde.
Alistairovi Crumpovi odťali hlavu.
Bol to komorník?
Nie.
Nevinné dievča odinakiaľ?
Bolo so mnou.
Som Vic, váš druhý sprievodca.
A tiež herecký veterán.
Vypočujete si veľa takýchto príbehov, ak pôjdete za mnou do salóna.
Pat a Vic sú zábavní!
Vražda.
- Tá hlava je iste v našej izbe. - Minule nebola.
Počkať. Čo vravíte?
Že vraj našli Crumpovo telo, ale hlavu nie.
A podozrivý odišiel naprázdno.
Tak si ľudia myslia,
že hlava je stále tu.
Vďaka, priateľu.
- Musíme... - Nájsť hlavu.
Hej.
Ako, ak ju nenašli 150 rokov?
Je aj iný spôsob.
Nie sme sami.
Tak fajn. Dobre.
Udrieme silno.
V skalách pod hladinou, kde sa ukrývajú...
Zdravím!
Došlo mi, že neviem, ako sa voláte.
Ben, zdvorilo.
Kapitán?
A čo toto?
Čo potrebujete?
Možno pomôžete nám a my vám.
Okej, to je dobré.
Prijal to, prijal to.
Okej.
Dobre.
Napíšte nám svoj odkaz na zrkadlo, čo máme urobiť.
DOSTAŇTe ma NA MORE
- K moru! K moru! Áno! - Dobre.
- K moru. To môžeme. To pôjde. - Môžeme.
Pomôžte nám, vezmeme vás k moru.
Dobre.
Fajn, čo nám viete povedať o Crumpovi?
Okej.
CRUMPOVA POSLEDNÁ DUŠA MUSÍ CHCIEŤ ÍSŤ
A AK JU DOSTANE... :(
POĎTE ZA MNOU.
Veríte, že som sa hrať na klavír skoro neučil?
Nie, nie. Nespievajte, prosím.
No výborne. Slepá chodba.
Počkať.
Nevojdem sa tam.
Nie, ani ja.
Nie.
Mám tam ísť ja?
Žartujete? Som dieťa!
Hej, to je pravda,
a nemusíš tam ísť.
Ale...
- musíš tam ísť. - Ty musíš.
- V poriadku? Si v pohode? - Nie! Je to tunel hrôzy!
Ó, nie!
SLÚŽKA NEMALA MRAVY UŽ SA V HROBE BAVÍ
Božinku.
KOMORNÍK ĽAVÝ POD ZEMOU LEŽÍ
Tu ukryl všetky telá.
- Travis? - Travis, si v poriadku?
Travis, si v poriadku? V pohode?
Áno. Hej, som okej.
Snáď sú doma všetci v poriadku.
Pozri.
Čo je to?
Chrumky.
- Mrknutie ducha. - Ukáž.
Nie.
To sú moje papričky jalapeño.
Mne pripomínajú chrumky.
Bože.
Sme tu včas?
Všetko vyzerá normálne.
Aj keď normálne na tomto mieste je desivé.
Počuj, ak sa nevrátime o dve hodiny,
a neverím, že to poviem,
zavolaj políciu.
Počkaj.
Počkaj chvíľu.
Travis, urob to pre mňa a zostaň v aute, dobre?
Ale pomohol som! Našiel som ten cylinder.
Dovoľ mi byť pri tom.
Travis, počuj, je to príliš nebezpečné.
- Fajn. Skúsim svojho otca. - Dobre.
Zostaň tu, dobre? Daj mi ho.
Poďme na to, bejby.
Kent, kamoš. Čo to...
Ak bude potrebný exorcizmus, máme veľký problém.
- Prečo... - Lebo neviem, čo robím.
Ja nie som kňaz!
Predávam halloweenske kostýmy.
Toto mám, aby som si privyrobil.
Všetci si myslia, že u nich straší,
tak to tam pokropím svätenou vodou a zaplatia mi.
Som podvodník.
Prepáč.
Ty...
Počuj, neviem, čo si zač, a ani ma to nezaujíma.
Viem, len že si...
Pomohol si mi!
Hej, pomohol si mi v sebe vidieť, že mám v sebe niečo užitočné.
Naučil si ma to.
A čokoľvek v tom dome je,
nemôžeme tomu čeliť bez teba.
- Nie. - Otec Kent.
Niečo sa ťa spýtam.
Chceš byť hrdinom?
- Nie. - Vidíš?
Nemôžeš moje reči použiť proti mne.
Tak poďme! Poďme na to!
- Poďme, bejby. - Musím sa napiť.
Je skoro polnoc.
Harriet musí spraviť to vyháňacie kúzlo.
Harriet?
Obávam sa...
Bruce, s tým musíš skončiť.
Kde sú všetci?
Dom je čistý. Je koniec.
Harriet našla v tej knihe dajaké abrakadabra.
Bolo to dosť strašidelné,
ale bol potrebný spoločný boj
na osobný rast.
Fajn, kde sú Harriet a Gabbie?
Šli do krámu.
Karamelky.
- Kupujú karamelky? - Áno!
Ony šli nakupovať! Pite!
Ja veľmi nemám chuť. Ďakujem.
Idem ich pohľadať.
A zostali dvaja.
Niekde je šťastná hodinka, však?
„Šťastná hodinka.“
Aká slovná hra!
Šťastná hodinka!
Oci,
bojím sa.
To je ten klobúk?
Nie, vlastne je to len replika.
Smiem ho vidieť?
Bruce, si v poriadku?
Bude to takto.
Dáš mi ten klobúk.
Potom odídeš preč z tohto domu
a už nikdy sa nevrátiš.
- Som tu. Som tu. - Kde je Travis?
- Daj mi klobúk! - Bruce, nie!
Daj mi ho. Daj!
- Daj mi ho! - Nie!
Dobrá kniha!
Rozviažem ťa, Harriet. Aj Gabbie.
Travis!
Fíha, dievča, si rýchla!
- Je spln. Crump je v plnej sile! - Harriet, začni s vyháňaním.
- Dobre. - To dáš.
Keď pánty vŕzgajú v izbe bez dvier,
a zvláštne...
Ďakujem za vašu pomoc, profesor.
Bruce!
Toto prekliate miesto ma dusí.
Asi je čas, aby som šiel.
Idem po klobúk.
Kašli naň.
Prebýva tu už 999 duší.
Ale vždy je miesto
ešte pre jednu.
A pomysli,
mohol si to byť ty, Ben.
Travis? Kde je Travis?
Travis je v pohode. Je v aute, hovorí s otcom.
Čo? To nejde!
Gabbie, stále sa rozpráva s otcom.
Ben, jeho otec zomrel.
Pred vyše rokom.
Prekvapenie!
Chýbaš mi. Chcem ťa vidieť.
Aj ja teba.
Ale ako?
Mám svoju ochotnú dušu.
Preboha!
Nerád som zlý hostiteľ a odchádzam,
ale musím ísť na jedno stretnutie.
Nebojte sa, nebudete sami.
Fajn. A teraz zvoláva armádu duchov.
Moji priatelia vás tu prevedú.
Donevi.
Travis...
Potrebujeme získať ten klobúk.
Harriet, musíš za madam Leotou.
Že čo máme robiť.
- Gabbie, my ideme nájsť Travisa. - Áno.
Bruce, ty zostaň tu, dobre?
A vezmeš ten klobúk, keď tí duchovia zmiznú, okej?
Prečo by zmizli?
Lebo ty máš najdôležitejšiu úlohu, Kent.
Odviesť pozornosť.
Dochádza nám čas!
- Už choďte. - Poďme!
Kent...
Ja ti verím.
Leota!
Travis!
Snaží sa Travisa od nás oddeliť!
Travis.
Oci?
- Gabbie! - Ben!
Odviesť pozornosť.
Trúfate si na mňa?
Lebo ovládam exorcizmus.
A začínam teraz.
Všetci zlí opustia tento dom.
Madam Leota? Madam Leota.
Potrebujeme vašu pomoc.
Skúsila som ho vyhnať, ale je príliš silný.
Jediná šanca ako ho môžeme poraziť,
je spojiť svoje sily.
Musíš ma oslobodiť.
Sila Kentova vás vyženie.
Ipso facto. Carpe diem.
Zmiznite, hneď!
Ako som si myslel.
Exorcizmus vás nezahnal. Viete prečo?
Lebo ste blbí a nerozumiete po latinsky!
Pokračuj, funguje to.
Banda blbých duchov.
Presne, ako vravím. Tupci!
Ja umriem.
Gracey, potrebujem pomoc!
Musíte mi pomôcť nájsť Travisa!
Hej, Gracey.
Musíte mi pomôcť!
Tadeto.
Cez spojené svety nájdeme rýchlejšiu cestu.
V mojej knihe je jedno zaklínadlo.
Ale môže ho vyriecť len niekto, kto má skutočný dar.
Ty sama si možno neveríš, ale ja v teba verím.
Osloboď ma a ja ti pomôžem vyhnať ho.
Travis? Si to ty?
Oci, tu som.
Nie. Nie.
Bruce, rýchlo!
Nezískam už veľa času!
Ó, nie! Nie!
Idem nájsť ostatných.
Ben, veľa šťastia.
Vďaka, Gracey.
Travis!
Travis, musíš mi podať ruku!
Idem za ockom.
Mýlil som sa, vieš?
Mýlil. Ocko tu nie je.
Mrzí ma to, ale nemáme čas, dobre?
Poď, daj mi ruku.
Nie, ale ja ho počujem.
Travis, kto je ten muž?
Počuj, rozmýšľaj o tom. Rozmýšľaj o tom.
Tvoj ocko by chcel, aby si bol v bezpečí s mamou.
- Teraz mi musíš veriť. - Nie, neznášam to tu!
Viem, ale s mamou
pôjdete niekam úplne inam.
Neznášam to všade!
Bez neho nikde nie je dobre.
Počuj, Travis,
poznám tvoju bolesť. Aj ja ju cítim.
Ale teraz mi musíš veriť, dobre?
Poď sem a povedz mi o svojom smútku.
Budeme smutní, kým nezmizne.
Travis, nechýbam ti?
Tvoj ocko ťa ľúbi, jasné?
A chce ťa vidieť, ako rastieš a žiješ!
Poď, Travis.
Tak poď.
Poď!
Travis, never mu. Nie je tvoj otec.
Nenechaj sa ním oklamať. Ty to dokážeš.
Môžeme byť zasa spolu! Nerob to!
Živí sa tvojím smútkom. Musíš sa ho zbaviť, Travis.
Musíš sa ho zbaviť, jasné?
Okej, dobre, dokážeš to.
Dokážeš to.
Nie. Neopúšťaj ma, prosím.
Tak poď. Dobre.
To nič. To nič.
Držím ťa.
Si v bezpečí. Zvládol si to.
Dobre.
To nie je dobré.
Pohni, Travis! Zvládneme to!
Veľa šťastia! Tam dolu je cesta von.
Travis!
Vďakabohu!
- Pohyb! - Rýchlo preč!
- Mami! - Bež!
Choď! Bež!
Vravel som,
všetky cesty vedú ku mne.
A teraz sa vyjadrím jasne.
Alebo budem strašiť chlapca a jeho mamu na večné veky,
alebo sa my dvaja dohodneme.
Stačí, aby si ty...
chcel.
- Nie. - Ben.
- Nepočúvaj ho. - Nenechám ho ublížiť Travisovi či tebe.
Nerob to, Ben, prosím.
- Nerob to! - Ben, nie!
Dosť. Stačilo.
Pozrite sa na seba.
Naozaj chcete takto stráviť večnosť?
Naháňaním ľudí?
Viete čo? Nie ste až takí desiví, fakt nie.
A... No, ty si dosť desivý.
Otočíš sa, aspoň kým prestanem tárať?
Ďakujem.
Výborná voľba, Ben.
Nedokázali by oživiť, čo v tebe zomrelo.
Crump vás využíva.
Robíte za neho špinavú prácu, a prečo?
Aby ste v dome ostali naveky uväznení?
A verte mi, ja podvod poznám.
Vlastne toto celé bol podvod.
Hej, táto naháňačka odviedla pozornosť.
Kým som vás zabával, my sme získali klobúk.
Tak možno všetko risknete a budete
s víťazmi.
Dnes konečne povstanete ako jeden
a spýtate sa seba, chcete byť hrdinami?
Božemôj!
Mám tvoje slovo,
dáš im pokoj a už ich nebudeš strašiť?
Tvoja duša je jediná, ktorú ešte potrebujem.
Vieš, čo robiť.
Môžeš ich zachrániť.
Ben! Máš tu priateľov!
Od chvíle, keď si vkročil do tohto domu,
som priam cítil tvoj smútok na jazyku.
Ja viem, po čom si túžil.
Nepočúvaj ho.
Povedz to!
Chcem to!
Daj mi ruku
a budeš so svojou milovanou Alyssou.
Pretože v tomto svete
nemáš nikoho.
Harriet?
Neskoro.
Nebola by som si taká istá, Crump!
Uväznil si ma.
Je čas odplatiť sa ti rovnako.
Oslobodila som ju.
Áno, ja.
Úbohé.
Postarajte sa o ne.
Ale ešte som tu ja.
A tým „ja“ myslí „my“!
Vy všetci ste ma zradili naposledy.
To oľutujete.
Mám klobúk!
Bruce!
Zastavte ho!
- Prines ho! Musíme ho hneď vyhnať! - Hej.
Končím s tebou, starec.
Zničte ich!
- Bruce! - Bruce!
Stále potrebujeme kúsok klobúka.
Nechaj. Pomôžem im.
Nie, Travis!
Prines...
Idem, Bruce!
Pomôžte Travisovi!
- Tu! - Tadeto!
- Idem! - Dosť!
Musím to urobiť sám.
Počkaj! Máš pravdu!
Máš úplnú pravdu. O mne, o mojom smútku.
Vezmi klobúk.
Títo ľudia...
Nemôžeš ujsť.
Nezachránia ma pred smútkom.
Idem!
- Mám ho! - Harriet, máš tú moc.
Doraz ho!
Ale pred tebou áno.
Keď pánty vŕzgajú v izbe bez dvier...
kde vzduch je nehybný ako smrť,
tieto duše uväznené nebudú.
Vráť ich na miesta ich posledného odpočinku!
Ben. Nie.
Áno! Zopakuj to!
Vráť ich!
Budem mučiť tvojich priateľov po celú večnosť.
Zopakuj to!
Vráť ich!
Ben!
Poď so mnou za svojou ženou.
Toto je posledná šanca povedať Alysse, že ju miluješ.
Ona to vie.
Ben.
Nie.
Nie!
Áno!
Dokázali sme to! Poďte! Poď sem, ty desivý bastard!
Tuším máte svoj dom späť.
Ben!
- Si celý! - Bol si úžasný.
Páni.
Ďakujem.
- Poď sem. - Bol si statočný.
- Ako v historických knihách. - Bez teba by to nešlo.
Už ste voľní!
Môžete sa vrátiť do ríše duchov.
Choďte!
Rozchod!
Pozrite, musíme si určiť hranice.
Cítim, že mnohí z tých duchov nechcú odísť preč.
A čo ty?
Kúzlo sa čoskoro stratí.
Vrátim sa do krištáľovej gule.
Nie, vlastne je v nej dosť veľa miesta.
Ja patrím do tohto domu.
Títo duchovia určite nechcú z domu preč.
- Nech ho majú. - Ale viete,
niekto na nich musí dávať pozor.
Bum.
To nič.
Do toho, neboj sa.
Len choď.
- Ahoj. - Ahoj.
Postaraj sa o jej veci, dobre?
No, nejakú šťastnú dámu v mojej farnosti určite potešia.
Ty nemáš farnosť.
Ale rád rozdávam.
Si v pohode?
Som.
No, tak sa drž.
Tak večer.
Hej.
Ahoj.
Ako sa máš?
Pekná.
Čo to tu máš?
Ako sa voláš?
CHRUMKA
- Pardon, že meškám. - Ahoj!
Prednáška sa trochu pretiahla,
ale páči sa.
Videl som, že máš prácu.
Pozeráš sa na najnovšiu posilu nemocnice v New Orleanse.
Áno!
To znamená, že zostávate?
To som ti mohla povedať minulý týždeň, zlatko.
Načo máš kamošku médium, ak sa nespýtaš?
- To je fakt. - Ben.
Ahoj!
Ahoj.
- Veselý Halloween. - Veselý Halloween.
Povedz mu to.
Povedz. Tú dobrú správu.
Zvolili ma za podpredsedu triedy.
Čo?
Čo? To je úžasné!
A hádaj, z koho spravili pastora?
Ak máš kamošov na ženenie.
Dobre.
Tak už poďte. To čili chladne.
- Okej, dobre. - Dobre.
Smiem ďalej?
Ben, musím ťa varovať, než vojdeš dnu,
môže to zmeniť smer tvojho života.
To riziko chcem podstúpiť.
Tak si vítaný.
Fajn.
KONIEC
Pekné!
Na zdravie.
Na posmrtný život!
Na posmrtný život.
Na život!
Páni. Pozrite sa na to.
Je to super.
PODĽA ATRAKCIE STRAŠIDELNÝ DOM WALTA DISNEYHO
Preklad Miro Kováčik