Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
FÖRTROLLNINGEN
Ja!
Hallå, Ellian!
Vänta!
Det är prinsessan Ellian! Öppna porten!
Kom igen... Inte blosset!
Igen? Ellian, du kom precis ut.
Förlåt, hörni.
- Plikten kallar. - Så är det glamourösa prinsesslivet...
Vi ses ju ikväll på ditt födelsedagskalas. Kalaset ifjol var galet.
Ja, i år blir det bara med familjen.
Ni vet, superenkelt och superlitet.
Jaså? Det låter inte som du.
Jag är 15. Jag är en riktig tonåring nu.
Så... Jag vill tillbringa mer tid med mina föräldrar.
Om du vill hänga lite senare, så är vi på marknaden.
- Hej då, Ellian! - Kom igen!
Duktig tjej.
Prinsessan Ellian!
Jag lovade att inte använda blosset, men mons...
Minister Nazara!
Ers Höghet!
Kungen och drottningen begär audiens.
- Menar du en "audiens"-audiens? - Ja, en stor en...
Att hänga på marknaden med mina vänner...
Det är vad jag borde göra. Men kan jag det?
- Prinsessan! - Nej.
Kom igen, Flink. Då var det dags igen.
Välkommen hit
Här är min värld
Mamma är på hugget Och pappa är på tvär
Lider av nåt
Det gör de klart
Går man för nära Då fräser de snart
Visst, jag är kunglig
Men mitt liv är misär
Ja, rätt och slätt objektivt sett För mina päron är monster
Typ riktiga monster
Jag svär!
Den här hemligheten förstör min garderob!
Förlåt, minister Bolinar!
- Pappa! Mamma! - Snälla!
Om det här läcker ut...
Skärp er!
Lugn, jag fixar det här.
Såja, här borta!
Duktig drottning!
Bara i fjol
Var allting cool
Ner svepte mörkret Och släckte min sol
Helt plötsligt, bom!
Nån slags magi
Sagotillvaron blev till tragedi
Om och hur de kan botas
Vet nog ingen exakt
Det känns så dumt, skrämmande skumt Att mina päron är monster
Omöjliga monster, minst sagt!
Du kanske tycker du har det svårt
Lever med gnat
Knäppa föräldrar som suger totalt
Arga som bin
Sura som bär
Men min familj den klår nog din
Jag lider alla helvetets kval
De ser knappt att jag är här
Vilken fin tös
Vilken bravad
Se som hon kämpar Trots, ja du vet vad
Utan nåt gnäll
Utan protest
Bakom fasaden Där mår hon nog pest
Tvingas vara den mogna
Medan de löper amok
- Så vi hjälps åt - Döljer varje spår
Ända sen när de blev monster
Vi jobbar för monster
Inte klokt
Dessutom måste ark skrivas på
Orderna ges
Eviga möten om skador och fel
Vinka och le, skriva en lag
Därtill finns mycket som jag vill
- Men någon måste leda trots allt - Prinsessan Ellian!
Och någon är alltid jag!
- Och läxorna, då? - Jag gör dem när jag kommer hem.
Du förstör mitt liv!
Bara en dag
Bara en tjej
Med två föräldrar som är trista och gamla
Strikta, kör till
Störiga, visst, okej!
För allt de här vill göra Är att äta och förstöra
Och gissa vad, det är sämst!
Se på mig, här är mitt liv!
I över ett år
Under en skugga som ännu består
Allting är kaos
Jo, du minsann
Men jag försöker Så gott som jag kan!
Klamrar hårt fast i hoppet
Svaret kommer till slut
Tro mig, jag vet, fast jag kan se Att de beter sig som monster
Vilda som djur, till sin natur
Härjar och ylar som monster
Under allt fjäll, finns det en själ
Så inte lär de vara monster?
Hur kan de vara monster?
De är inga monster
Men nog är de monster
Just nu!
- Öppna dörren! - Åh, nej...
- Det är general Cardona. Igen! - Jag vill träffa kungaparet.
Öppna dörren!
Mamma! Pappa! Var tysta...
Det här håller inte i längden.
Nej. Men tänk på vad hon skulle göra om hon fick veta.
- Släpp in oss! - Hon är inte direkt lugn av sig.
- Öppna dörren! - Vad ska vi säga idag?
Vi har redan använt alla tänkbara ursäkter.
Statsbesök.
Arbetstvister.
Handelsmöten.
Tillåt mig...
Jag är ju ändå kommunikationsminister...
En talets mästare.
Koloskopier.
Mästerligt.
Jag kommer tillbaka i morgon.
Och då ska jag träffa kungaparet!
- Solstråle, det här måste få ett slut. - Ja.
Det har gått ett år, och vi har inte listat ut...
Hur vi ska bryta förtrollningen? Jag vet.
Vad ska vi göra?
Åh, nej. Vad är det nu?
Hovet välkomnar den kungliga postmästaren.
Jag har nyheter om ert meddelande till solens och månens orakel.
Har de svarat?
Som ni vet bor oraklen i Det eviga mörkrets evigt mörka skog,
den mest förrädiska av platser.
Jag skickade åtta av mina bästa fåglar
för att garantera en säker leverans.
Bra! Fick de det?
Väl inne i skogen åt sju av de åtta fåglarna
förtrollade petrifieringsbär
och förvandlades omedelbart till sten.
Vi hedrar dem...
- Men den sista... - Simon.
Millie.
Cedric.
Cedric den andre.
Hannigan.
Ambrose.
Lilla Dorrit.
Borta, men inte glömda...
Så tragiskt, men en fågel klarade sig.
Är det den här krabaten med en skriftrulle i näbben?
Det är korrekt.
Min djärvaste fågel, gamle Joe, har återvänt med ert svar.
Han övervann all rädsla för Det eviga mörkrets evigt mörka skog!
Han begränsade sitt intag av förtrollade bär
till en mindre och mer långsamt verkande variant.
Åh... Han var en fin fågel.
Han var som en son för mig.
"Tillsätt vatten."
Var är meddelandet? Vart tog det vägen?
Flink, din lilla tjuv... La du det i kinden igen?
Var hälsad, prinsessan Ellian av Lumbrien.
Vi är solen och månens orakel.
Orakel...
Er sorgliga situation fascinerar oss.
Men för att kunna åtgärda problemet måste vi observera det personligen.
Personligen...
Flink, de kommer hit.
Räkna med att vi anländer till ert kungarike
på den tredje månens afton,
på den tredje månadens tredje dag.
Dam...
Inte "dam". Dag!
Dag!
Åh! Dag...
Den tredje månen på den tredje månadens tredje dag?
Det är min födelsedag. Det är ikväll!
Grattis på födelsedagen, prinsessan!
Kom vi inte överens om att hålla det här lite mystiskt och småkusligt?
Jo, det gjorde vi.
Förlåt.
Hur som helst... Vi är snart där!
Gör er redo för vår ankomst!
Ja! Inga fler monster! Inga fler hemligheter!
Bara normala föräldrar och ett normalt liv.
Bolinar och Nazara kommer att älska det här!
Jag hatar det här.
Se på påsarna under mina ögon.
Hur ser jag ut?
Jag talar 17 olika språk.
Jag skrev vårt kungarikes grundlagar.
Jag är rena rama nationalklenoden.
Och jag måste ägna min morgon åt
att designa en monsterbajs-skopa?
Vi behöver en sann ledare.
Kungariket klarar inte att hålla sig samman.
Ursäkta, ministrarna,
men födelsedagspresenterna är för många
och bankettsalen är något...
Skadad?
Den finns inte där längre.
Bär in gåvorna hit.
Det ska bli.
Vi kan inte hålla det här hemligt länge till.
Hoppsan.
Men hur kommer folket att reagera?
Jag vågar inte gissa.
Kungaparet var så omtyckta.
Så omtyckta...
GRATTIS PÅ FÖDELSEDAGEN! VI ÄLSKAR ER!
Å andra sidan finns det någon som är ännu mer älskad.
Vem då? Jag? Det var gulligt sagt.
Nej, inte du, din stora manspojke.
Prinsessan!
Vet du hur många år hon fyller?
Jag har ingen aning.
Tack.
Hon fyller 15.
Det kan lösa allt.
Vad pratar du om?
Hör nu på, vår status quo Den är beklämmande
Slottets skick är kort sagt skrämmande Vi går under, baske mig
Minns en tid av charm och stil Och grace och elegans
Nu är hela vardagen ur balans
Det är inte alls okej
Visst vill även du Få pli på vårt hov igen?
Bära kåpor utan hål igen
Som i svunna, gröna dar
- Bara tänk dig att få göra lite fint igen - Äta ost och dricka vin igen
Tja, lösningen är uppenbar
Ha, det kommer aldrig hända
- Det kan! - Ack nej!
Jovisst!
Nu har vi en chans, Ödet bjuder till dans, bli en opportunist!
Vi tar ett steg
Ett steg mot perfektionen
Följer vi direktionen
Steg efter steg Så kommer allt ordna sig snart
Ja, steg för steg
Om vi blott tågar framåt
Utan att blicka bakåt
Då kommer allt bli bra
Men vänta! Vad är det du föreslår?
Lyckligtvis blir vår prinsessa Myndig äntligen
Alla bitar är på plats, min vän
- För vår hemliga kampanj - Bra där!
Och när väl palatset Återställts i sinom tid
Kan vi fylla varje skafferi
Och sen skåla i champagne!
- Jag gillar det! - Äsch, du älskar det
Minsann, allt klarnar upp!
- Med stil - Och med flit
Vår koreografi för en välmenad kupp
Vi tar ett steg
Följer en annan riktning
Kalla det en besiktning
- Steg efter steg - Så lyder vår listiga plan
Ja, steg för steg
Om vi vill klättra uppåt
Vad är ett ringa lagbrott?
Nu ska allting bli bra!
Steg ett, mor och far får eskort
Steg två, plötsligt har de gått bort
Steg tre, när vart öga är torrt
Då kan lilla dottern ta plats
- Ett steg - Kronprinsessan blir krönt
- Ett steg - Iklädd nåt fabulöst
Ett steg, och problemet blir löst!
- Så enkelt! - Så lätt!
- Och allt blir komplett - Var beredd att ta sats
Ministrar!
- Prinsessan! - Jag har lösningen!
- Vi med! - Vi ska häva trolldomen!
Ni ska bli vår drottning!
- Vad? - Vad? Hur då?
Oraklen har besvarat mina brev. De ska bryta förtrollningen.
Det låter underbart.
Självklart. Men om de inte lyckas, så behöver ert rike en riktig ledare.
- En drottning... - Men mina föräldrar då?
Vi skickar ut dem på landet där de får det bra.
Och ni kan besöka dem när ni vill.
Okej. Jag accepterar.
Men bara om vi prövar med oraklen först.
Ja, självklart. Men efter...
Tänk efter sen, ministern
Förtrollningen bryts nu
- Ifall - Det kan gå
- Fast därefter - Ändå
- Blir ni krönt, eller hur? - Ja!
Vi tar ett steg!
Följer vi vår förhoppning
Finner vi snart en koppling
Steg efter steg Går vi mot en ljus morgondag
Och steg för steg
Nu när jag fått uppbackning
Efter ni blivit drottning
Då kommer allt bli bra!
Äntligen blir allt bra!
Ha den äran, prinsessan Ellian Ha den äran till er
Ha den äran, prinsessan Ellian! Ha den äran till er!
- Gratulerar på födelsedagen. - Gratulerar, solstråle.
Tack så mycket för den här underbara...
Kom hit, Ers Majestät! Här borta!
Mamma! Pappa!
Om min önskan går i uppfyllelse får vi nåt att fira allihop.
Ja. Skål för det!
Bolinar?
Ursäkta mig. Mina kungliga plikter kallar.
En till mig, tack.
Titta! Fokusera, Ers Majestät.
Titta på er, va? Ni har klätt upp er för min födelsedag.
Mycket bra.
- Hördu! - Tugga på, Ers Kungliga Höghet.
Pappa! Sätt ner honom.
Tack, prinsessan.
Du gillar inte kronan. Jag fattar.
Men kronan är viktig och dyrbar, så... Vänta, vart tog den vägen?
Flink!
Kom tillbaka!
Nej!
Äckliga lila råtta!
Min tårta!
Ja, den passar dig.
Jag begriper inte er tillgivenhet för den här vidriga ohyran.
De är... De är här!
Jag är cool.
Hovet välkomnar det kända och okända universumets enda arkitekter.
De mäktigaste och mest förtrollande varelserna genom tiderna:
Solens och månens orakel.
Var hälsade, medborgare i Lumbrien!
Lumbrien...
En förstklassig service, Lawrence.
Jag ger dig fem stjärnor.
Fem stjärnor? Är du galen? Det stank av kokt kål där inne!
Jag gillade det. Det kändes hemtrevligt.
Strålande orakel,
å kungariket Lumbriens vägnar tackar jag er för er närvaro.
Ni måste vara prinsessan Ellian.
Det stämmer. Det är jag, med tiaran.
Födelsedagsflickan.
Förtrollande att träffas. Jag heter Luno.
Och jag heter Solig.
Det här känns lovande.
Då ska vi se...
I ert brev nämnde ni att ni haft bekymmer med era föräldrar?
Ni tror att de är...
- Vad kallade hon dem, Solig? - Monster.
Just det, monster...
Varför tror ni att era föräldrar är monster?
Tja...
Oj! Ni skojade inte.
Hennes föräldrar är monster.
Jag vet. Det är därför jag behöver er hjälp...
Nej, pappa! Det här är våra gäster.
Det gäller dig också, mamma!
Jag tänkte att det var en metafor och att ni var dramatiskt lagd.
- Varför trodde du det? - För att ni är tonåring.
Vem vill ha Pipis?
Apport!
Vänta, Ers Höghet!
Ursäkta.
De kan vara rätt "mycket".
Prinsessan, något säger mig
att era föräldrar har besökt Det eviga mörkrets evigt mörka skog.
Den är så mörk att det omnämns två gånger.
Ja, det har de.
Men hur visste ni det?
Det är den enda platsen där sådan magi existerar.
Och bli inte arg, men om inte förvandlingen upphävs snart,
då förblir de monster.
Vad? Nej! Snälla, gör någonting!
Naturligtvis. Vi reste inte hela vägen hit i en grodas mun förgäves.
Ge mig trollspöet!
- Jag har inte spöet. - Skämtar du? Var är spöet?
Jag bytte in det mot en uppgradering.
Vad? Varför gjorde du det?
Vi har pratat om det här.
- Vi pratade om det. - Vad pratar du om?
- Det här har jag inte hört. - Jo...
Det här är helt ny information.
Jag har sagt det så många gånger.
Det här är en fob.
Det är ett universalspö.
Och istället för att behöva olika spön,
har vi nu en "fob" som gör allt.
Vad var det för fel på de sex trollspöna vi hade?
De tog över hela soffbordet.
- Ge den en order och tryck på knappen. - En order?
- Du måste bara... - Starta!
- Du måste...
- Tryck och prata. - Jag trycker så mycket jag kan!
- Du måste bara... - Det kommer inget!
- Ge hit den. - Nej. Jag klarar det!
Spela!
Schas! Bort!
Så ni vill alltså veta
Just vilken sorts magi
Som löser best-problemet
Med säker garanti?
Kom bara lite närmre
Ja, lyssna nu och lär
Botemedlet kommer...
Mamma!
- Nej! - Hjälp! Ta bort honom!
Det är därför vi aldrig går ut!
- Nej! Pappa, sluta! - Hjälp!
Vi sätter aldrig foten i det här slottet igen!
Lawrence! Hjälp!
Vänta! Snälla! Kom tillbaka!
Nej!
Åk inte!
Vad har ni gjort? Det var enda chansen att bryta förtrollningen.
Ellian.
Solstråle?
Jag beklagar.
Påbörja förberedelserna.
Jag blir drottning.
Mamma?
Pappa?
Mamma?
Förlåt att jag blev så arg.
Ni visste inte vad ni gjorde.
Det är fortfarande min födelsedag.
Här. Jag tog med tårta till er.
Jag saknar er så mycket.
Mamma?
Krossat glas
Tomma salar
Är det allt som återstår?
Spillror av någon annans liv
Jag minns det som det var igår
Skratt och prat
Festmiddagar
Ofattbart, hur det kändes då
Glada dagar i tusenfalt
Magi fanns överallt
Och allting var så varmt
Men det är kallt nu
Hur hittar vi tillbaka Till hur allting var förut?
Till något lite mera familjärt
Jag skulle allt försaka För en ynka kort minut
Varje stund
Var så kär
Tänk om det finns en karta Till hur allting var förut
Och vi fick vara tillsammans där just nu?
Då tar jag mig tillbaka Till hur allting var förut
Till ett hem
Blir hel igen
Men jag vet inte hur
Barn är små
Vet så lite
Åren går Man blir stark och stor
Jag förstår nu att vad som krävs
Är modet som ni hjälpte gro
De gåvor som ni gett mig
De läxor som jag lärt
När sommar blev till vinter
Då fanns ni två alltid där
De önskningar vi önskat
Under djupblå himmelssfär
Allt vi var, finns det kvar?
Finns det nån som har ett svar?
Det finns en väg tillbaka Till hur allting var förut
Den enda vägen som jag tänker gå
Och snart är vi tillbaka I den värld som fanns förut
Allt blir bra
Eller hur?
Vårt straff
Får ett slut
Jag ser klart
Hur allting var
Förut
Åh, nej...
Nej.
Jag låste inte dörrarna!
Åh, nej!
Monster!
Monster? Här i kungariket?
- Vart kom de ifrån? - Jag vet inte.
Samling, bataljon!
Mamma! Pappa! Stopp!
Hitåt!
Nej!
Spärra av torget! Följ mig!
- Ers Höghet? Stanna här! - Vad gör ni? Nej! Sluta!
Gör inte så här!
Lyssna på mig!
- Mamma! Pappa! - Prinsessan!
Ni förstår inte! Det här är mina föräldrar.
Det här är er kung och drottning.
General Cardona, de förvandlades genom trolldom för ett år sedan.
Ni skulle ha berättat!
Sluta! Nej!
Kasta näten!
- Prinsessan! - Är ni skadad?
Jag mår bra.
- Majestäterna? - Är det kungen och drottningen?
En gång i tiden kanske...
...men inte längre.
- Det här är mörk magi. - Hur kunde det hända?
Kungaparet blev monster. Vi står på tur!
- Vänta... - Vad ska vi ta oss till?
- Vi måste fly. - Ska jag lämna mitt hem?
- Vart ska vi ta vägen? - Lyssna! Vi har en plan!
- Vem är vår ledare nu? - Ja?
Prinsessan tar över tronen!
- Prinsessan? - Jag gillar prinsessan.
- Men monstren, då? - Ja!
Monstren?
Vänta. Ni förstår inte!
När prinsessan Ellian tagit över tronen,
ska monstren skickas till andra sidan av världen.
Vad? Det har jag inte gått med på.
Det här har vi inte diskuterat.
För prinsessan och rikets säkerhet måste det göras.
Var inte rädda.
Ni får aldrig se monstren igen.
Vi ska vidta åtgärder.
Monstren sätts i burar.
Vid gryningen är de borta.
Flink, vi måste göra någonting. Vi måste rädda dem.
Vad har du där, Flink?
Ge mig den.
Jag menar det.
Ge mig den.
Varför käkar alla upp allting som är viktigt jämt?
Jag hittar den inte. Den är inte nånstans.
Oraklen!
Lugna ner dig. Följ bara dina egna fotspår.
- Hallå? - Bra idé.
- Vi åkte i en groda. - Hallå?
Vem där? Bjöd du din mamma igen?
Det är jag, prinsessan Ellian.
Jag har er magiska fob.
Jag sa ju att jag inte tappat bort den.
Snälla. Det är riktigt illa här.
Ni måste komma tillbaka.
Nej. Jag vägrar att åka till det där dårhuset igen.
- Luno, hon har problem. - Men om jag kommer till er?
Kan ni hjälpa mig då?
Ni är väldigt kavat för en prinsessa.
Självklart hjälper vi er. Inte sant?
Kör till! Men lycka till med att hitta en groda så här dags.
Använd vår fob.
Den tar er till vårt hem i Det eviga mörkrets evigt mörka skog.
Ordern är given. Avlägsna monstren.
Tack så mycket, hörni.
Soldater!
- Lägg ner era vapen! - Prinsessan?
Lägg ner dem, sa jag.
Vad i...
Man måste nog vara lite mer specifik.
Ta oss till oraklen!
Vad händer?
Jag hade hoppats på en "vips och du är framme"-grej!
- Vänta på oss! - De kommer undan!
Vi behöver något!
En droska! En vagn! Någonting!
De stjäl vår prinsessa!
Skynda er!
Stoppa monstren!
Soldater, följ mig!
Prinsessan!
Flink, uppehåll dem!
Oj! Nej!
Stäng porten!
Stäng portarna!
Åh, nej.
Flink, öppna porten!
Nej!
Hördu! Är du med?
Plats!
Sitt! Ur väg...
Prinsessan!
Vi försöker rädda dig!
Nej, tack!
Jag behöver inte bli räddad!
- Varför lyssnar hon inte? - Hon är tonåring.
Ta henne, bara!
Flink?
Åh, nej!
Förlåt, Bolinar!
Ja, efter allt som ni just utsatt mig för...
Bolinar?
Som er lojala rådgivare och vördade mentor, bönfaller jag er...
Vad är det för hårig sak? Och den där?
Nej!
Vänta... Om jag är i den här kroppen, vem är då i min kropp?
Nej!
Ellian, ni måste hjälpa mig! Jag är en lila råtta!
Det är inte prio ett just nu.
Vad ska jag ta mig till?
Ta oss härifrån!
Mamma? Pappa? Gick det bra?
Inte för mig,
tackar som frågar.
- Vi lyckades. - Hurra för oss...
Men min kropp befinner sig i kungariket.
Nej! Snälla, ät mig inte!
Oroa dig inte, Bolinar.
Oraklen kommer att lösa allt.
Men hur ska vi kunna hitta dem?
Vänta! Stopp! Vad är det?
Det doftar oregano, en gnutta basilika...
En aning rosmarin...
Pasta el Fagioli!
Lägg av. Vem skulle laga pasta mitt i Mörka skogen?
Vem?
Vad tycker du? Ska vi synda med lite vitlöksbröd?
Vi slukades av ett monster. Jag tycker att vi förtjänar det.
Bra! Jag lade in ett i ugnen för 20 minuter sen.
Vilken stygging du är!
Vi har besök!
Ni kom till slut...
Hon tog med monstren.
Vi bad henne komma.
Hon kan ju inte anlita en monstervakt.
Prinsessan, ni är här!
Ja, knappt! Men det gick, trots allt.
Och jag ber om ursäkt för "min mamma äter dig"-situationen.
Det ska inte upprepas. Eller hur?
Här är er fob.
Varsågoda.
- Vad? - Bryt förtrollningen.
Nej, tyvärr.
Fobben skulle bara ta er hit. Den kan inte förvandla dem.
- Vad? - Men ni kan väl det?
- Det är inte vårt område. - Men ni kan hjälpa mig?
Nix. Du är ett kroppsbyte.
Utan din andra hälft går det inte.
Vet ni nån som kan hjälpa mina föräldrar? En trollkarl, en magiker eller en älva?
En älva? Tror ni att vi känner varandra allihop?
Som om vi var med i en magisk maffia?
Förlåt, jag...
Fast i och för sig, älvparet vi spelar poker med?
De är inte så magiska.
Och de spelar inget vidare heller.
Stackare.
Menar ni att ingen kan bryta förtrollningen?
Det sa vi inte.
Vem kan det då?
- De kan. - De.
De? Är ni kokobäng i bollen? Se på dem!
Det kommer inte att hända.
Säg vad som ska göras, och så gör jag det åt dem.
Det går inte. Endast de kan bryta förtrollningen.
Hur då?
De måste ge sig ut på ett djärvt uppdrag tillsammans
i Det eviga mörkrets evigt mörka skog.
Det finns ingen stig.
- De ska ledas av ljus! - Då och då... De är väldigt nyckfulla.
Ni skämtar med oss, va?
- De ska finna vägar genom bergen. - Med många farliga klippor.
- De ska korsa nya floder. - Ha! Dödliga forsar...
De ska sväva över öknar.
Hettan! Och det är ingen torr hetta.
Vänta! Vi var inte klara.
Om det här är sant, ser jag aldrig mina föräldrar igen.
Det är hopplöst.
Toppen.
Stackarn.
Prinsessan, det är aldrig hopplöst.
När din väg är mörk
Och lång
Och allt går snett
Kan en droppe av
Rent ljus
Leda dig rätt
Ett råd...
När man väl har en glimma
Hjälp den att gro
Växa sig stor som så
Varpå
Snart blir droppen till ett klot En kraft så klar
Ett som leder dig till slut Från natt till dag
Du ser Hur mörkret börjar skingras!
Skimrande sken Ett blir till fler, och då
Plats uppå scen! Nu är det dags att gå
- Spåret av ljus - Spåret av ljus
Stigen framför dig
Spåret av ljus
Ta dig en tur
Titta på vyn
Använd din syn, sök upp i skyn
Liksom en klar stjärnaveny
Kan du se spåret av ljus börja gry!
Är det en metafor?
Metafor, schmetafor!
Ni behöver en tvättäkta droppe av ren strålglans.
Han har rätt, prinsessan.
Era föräldrar är monster eftersom de förlorade sitt ljus.
Det måste ersättas pronto!
Mister man sitt ljus
Då blir man snabbt ett mål
Grips man av mörkret
Då finns det ingen nåd
Så gå!
Det börjar redan skymma
Lågan som släckts Kan än bli väckt, sätt fart!
En droppe ljus kan ge dig en ny start!
Spåret av ljus, kärlekens ljus Elden inom dig
Spåret av ljus visar dig hur Du väljer när
Så ge dig av, det är vårt svar
Hitta din kur, skynda å far
Följ bara spåret av ljus dit det bär!
Ser ni det där?
Högst upp på det sista berget? Det är Sjön av ljus.
För att era föräldrar åter ska bli människor måste de doppa sig i sjön.
Men akta er för mörkret.
Det när sig på mörka känslor.
Det växer sig större och större tills man är förlorad.
Det är inga problem. Jag har inga mörka känslor.
Alla har mörka känslor. Det är hur man hanterar dem som räknas.
Uppfattat!
Mamma? Pappa?
Följ mig!
Spåret av ljus!
- Vägen fram den har uppenbarats - Lyser ännu!
- Varje bön har blivit besvarad - Skänker dig tur
Kan det va sant, nu har vi en chans Blir allt som vanligt igen?
I ur och skur
- Jag kan känna vindarna vända - Från moll till dur
Var beredd Nu allting kan hända!
- Himlen skimrar och världen glimmar - Se världen glimmar
- Tar sats och kastar mig ut! - Så kasta dig ut!
Jag ser spåret av ljus, varde ljus!
- Vitlöksbröd! - Vitlöksbröd!
Varför är ni så munter?
Vi måste bara leda mor och far till Sjön av ljus.
Du hörde vad oraklen sa.
Jag hörde dem. Vi ska akta oss för mörkret, sa de.
Och som grädde på moset dras mörkret till mörka känslor.
Alltså siktar det in sig på mig först.
Titta! Där är nästa ljusklot!
Jag tror att det är vår enda väg över.
Det har redan hittat oss!
Snälla, skona mig, stora mörker! Jag är liten och meningslös.
Ta det lugnt, Bolinar.
Vi reser med två jättestora monster.
Mörkret borde vara mer rädd för oss än vi är för det.
Ja, de är våra stora, modiga beskyddare.
Mamma och pappa, nu går vi. Kom igen.
- Soldater. - Ja!
Skynda! Vi gömmer oss där!
Sluta grymta!
Vänta, var är Bolinar?
Hjälp!
Här borta! Det är jag, Bolinar!
- Jag ser lite annorlunda ut. - Stå stilla!
- Jag kom med prinsessan! Hon är här! - Bolinar!
- Hjälp! - Sluta, Bolinar...
Vi måste återställa mina föräldrar först, annars blir de bannlysta.
De är inte era föräldrar. De är inte kungaparet.
Prinsessan, Lumbrien behöver en äkta monark.
Ja, och det bästa sättet att ge Lumbrien en monark
är att bryta förtrollningen och få tillbaka kungaparet.
Vänta ett tag...
Var är kungaparet?
Mamma! Pappa!
Vänta! Vänta på mig!
Eko...
Hörni, kolla här.
Okej, pappa. Försök du.
Bravo, pappa!
Snyggt, mamma.
Din tur, Bolinar. Säg någonting.
Om jag ändå vore död...
Inga fler arga läten.
Håll er snälla.
De är djur. De förstår inte vad ni säger.
De är mina föräldrar och de förstår mig.
Nej!
Nej! Sluta skrika...
Sluta!
- Mamma! Pappa! Ni gör det värre. - De förstår er inte.
- Era föräldrar är inte där längre. - Säg inte så.
Du har fel. De finns därinne, de måste de göra.
Vänta!
- Sluta! - Prinsessan!
Varför bråkar de jämt? Varför kan jag inte få dem att sluta?
Mörkret! Det är ute efter mig!
Det är inte jag. Det är ute efter er, prinsessan!
- Ni sa att ni inte hade mörka känslor. - Jag trodde inte det.
Ta er ut! Ut därifrån!
Hjälp!
- Flicka! - Flicka!
Mamma! Pappa! Ni kan prata.
Nej, det kan jag inte.
Pappa, du pratade igen. Du sa: "Nej, det kan jag inte."
Vad är "nej"?
Vad är "jag"? Vad är "kan jag inte"?
Jag säger saker,
fast jag vet inte vad de betyder när de kommer ut ur min mun!
Ja, du pratar. Och du, mamma?
Flicka.
Ja! Jag är en flicka, din flicka.
Flicka! Lyssna när jag pratar nu!
Jag gillar ljudet av min egen röst.
Ja, du är min pappa.
Flicka.
Ja. Minns du inte något mer om mig?
Tårtflicka.
Det stämmer. Jag gav dig tårta.
- Tårta? - Gillar tårta...
- Vänta. - Tårta nu?
- Lyssna! - Tårta!
Hallå! Om ni har tårta vill jag ha en bit.
Det finns ingen tårta.
Det gör inget.
Ni pratar! Det måste finnas så mycket som ni vill säga till mig.
Jag måste släppa ut vätska från min insida.
Ja. De är långt ifrån sina forna jag.
Kan du inte försöka tänka positivt?
Jag? Jag är den mest positiva jag känner.
Titta! Där är nästa ljusklot.
Hallå! Vätskan är utanför mig nu!
Jag gratulerar.
Okej, hörni.
Vi måste börja gå mot det där ljusets riktning.
- Sluta. - Sluta själv.
- Du kan sluta. - Sluta själv!
Hallå! Lägg av, båda två.
Lärde ni er inget där borta?
När man bråkar i skogen händer dåliga grejer.
Så nu tjafsar vi inte mer. Okej?
- Okej. - Okej.
Bra. Håll er nära och följ mig.
Vänta! Vänta på mig!
Vänta!
Är vi framme än?
Vi började precis.
Oj! Jag ser himmelsbollar!
Vad?
Det där är moln.
Mitt ord var bättre.
Det tycker jag också.
Vad är...
Det där är en sten.
En sten.
Vacker.
Gillar sten.
Stor sten.
Glansig sten.
Ytte-pytte-mini-pini-sten.
Åh! Fågelsten.
Mamma! Ät inte de där bären!
Så underbara! Vad är de för något?
Det är fjärilar.
Fjärilar?
Skogens ko-kungar!
Drog du ett dåligt pappaskämt?
Pappa! Vänta!
Bolinar, det här är underbart. Mina föräldrar är på väg tillbaka.
Prinsessan, de är bara odjur som kan sätta samman några ord.
De vet inte vem ni är eller vem jag är.
- Jag! Deras briljante rådgivare! - Jo, de vet. Du ska få se.
De kommer att minnas mig. Och dig...
Nej. Vad de anbelangar kan jag lika gärna heta Herr Godisbralla.
- Herr Godisbralla. - Herr Godisbralla.
Varför valde jag Godisbralla?
Är Herr Godisbralla trött?
Herr Godisbralla är okej.
Sluta säga det!
- Är Herr Godisbralla upprörd? - Herr Godisbralla är alltid upprörd.
- Jag är inte upprörd! - Kom igen, Bolinar! Gaska upp dig.
Ljuset! Vi klarade det! Vi är framme!
Äntligen. En ljuv sömn...
Nej. Vi kan inte vila nu. Vi måste till nästa ljusklot.
Det tar nog bara en sekund.
Och vi styr kosan mot nästa ljusklot!
Ljusklotet!
Visa mig klotet!
Ta fram ljusklotet.
Ett klot för fyra, tack.
Kan jag få ett ljus, tack?
Var är det?
Mitt namn, då? Kommer ni ihåg mitt namn?
Jag vet!
Är det tårtflicka?
Nej, pappa. Det är inte tårtflicka.
Var är ljuset?
Jag ser ett ljus.
Gör du? Var? Var då?
Det där är stjärnor, mamma.
Fina.
Ja, det är de.
Vi brukade titta på dem ihop.
Minns ni den natten under stjärnorna där
Ert löfte då
Att älska mig tills stjärnorna
Blir grå
Jag kan minnas himmel
Ja.
Jag kan minnas tyst ljud
Jag också!
Omsluten av varm sak
Fina blinkljus i det blå
Hur minns man någonting?
Ibland vill ögonbilder hälsa på igen
Fortsätt.
Sen försvinner de igen
Och blåser bort
- Jag kan minnas skrattkling - Minns jag då någonting?
- Jag kan minnas hjärtskutt - Vackra bilder?
- Lycklig under blinkljus - Virvlar runt mig om igen
- Jag kan se dem skina så - Som att jag var där igen
Sen därifrån
- Jag kan minnas kärglöd - Ja, du kan minnas!
- Fylla mig med stoltsken - Hitta vart känslan kommer från
- Alla fina blinkljus - Hitta ett frö
I en enda glädjetår
- Minns bara ingenting - Sök! Försök, du kan minnas
För alla ögonbilder blir till stoft igen
- Nej, seså, försök! - Gör mitt öga vått igen
Snart så kommer du
-Det är så svårt - Förstå
Ändå
Bilder av vackra ting En dröm om ett någonting består
Som stjärnorna upp i
Det blå
Ellian?
Du vet vad jag heter!
Mamma...
Här stannade de.
De slog nog nattläger.
Jag är orolig för henne, general.
Vi måste hitta prinsessan.
Och fort!
Vad är det för oväsen?
Bolinar!
Vad äter du för nåt nu?
Det är vedervärdigt.
Vänta ett tag...
Det är ett spår...
...av nötter.
Bolinar har hittat deras spår.
Utmärkt, ministern!
Spejare, flyg upp och genomsök området noggrant.
Hur tjänar du mer pengar än jag?
- Ellian. - Ellian.
Ellian...
Jag gillar namnet Ellian.
Okej, ni minns mitt namn.
Bra. Lyssna nu:
Ni är mina föräldrar och jag är er dotter.
Ni är mina föräldrar och jag är er kotte.
Nej. Jag är er dotter.
Titta! Där är den!
- Men, vems kotte är jag? - Ingens.
Det är okej, för du är min pappa.
- Och du är min kotte! - Ja, precis.
Lila råttan är min kotte!
Nej. Lila råttan är inte din dotter.
Han är inte ens en lila råtta.
Din råtta!
- Jag fattar inte - Du strör smulor.
- Du lägger ut ett spår. - Inte alls.
- Du leder soldaterna till oss. - Tror ni verkligen det?
- Okej... - Nej!
Inga fler planer. Inga fler spår.
Vi ska ta oss till klotet!
Kan jag lita på att du följer med till fots,
eller ska jag låta mamma bära dig i sin mun?
- Jag väljer mun. - Ni kan lita på mig. Jag är en lagspelare.
Ja, men vilket lag?
- Vad händer? - Vi sjunker.
- Ja. Men varför sjunker vi? - Hur ska jag veta det? Rädda mig!
Jag har sand där det inte ska finnas sand.
Ja, därför gillar jag stenar.
Fort! Ta dig upp på en sten!
Okej, så här är det:
För att ta oss över utan att drunkna måste vi stanna i ljuset.
Nej. Det är för många himlabollar. Det är för farligt.
Vi går den där vägen på hård, trygg och grön mark.
Mamma, det är så långt!
Nej, vi ska gå rakt över. Det är snabbare.
Eller hur, Ellian?
En snabbare väg till döden... Säg det, Ellian!
Vi dör inte om vi är snabba. Ellian, nu går vi.
Pappa, vi måste enas om en plan.
- Vi tar min! - Kan du sluta, pappa?
- Håller Ellian med monsterkvinnan? - Det sa jag inte.
Håller du inte med mig?
Det sa jag inte heller.
- Ellian håller med mig! - Pappa!
Varför håller Ellian med monstermannen?
- Vad? - Ellian gillar monstermannen mer än mamma?
- Ja. - Nej! Sätt inte mig i den här sitsen!
Mörkret! Det kommer!
- Åh, nej! - De hittade oss!
Det är min rustning!
Och min kropp!
Det är min kropp i min rustning!
- Kom igen. - Min kropp!
- Du ska jämt ha rätt! - Du lyssnar aldrig.
Vi tar inte det här nu!
Framåt!
- Ellian, säg att hon har fel. - Nej, säg att han har fel.
Mamma! Pappa! Det här är orättvist.
Halt! Retirera till fast mark!
Vi hade varit säkra om vi hade gått runt.
Nej, vi borde ha gått min väg!
- Det här är din väg! - Varför gör ni så här?
- Säg att jag har rätt. - Ellian vore säkrare med mig.
- Nej, Ellian är säkrare med mig! - Be mig inte att välja mellan er!
Ellian är säkrare...
- Nej, Ellian är säkrare... - Pappa!
Kan du ta oss dit bort?
Ja, det kan jag.
Vänster... Vänster!
Åh, nej!
- Mamma, kan du föra mig dit bort? - Javisst!
Nej!
Vi måste ta oss dit osedda. Men hur?
- Ta henne. Jag håller dem borta. - Hon är säkrare med dig.
Jag har en idé.
Vart tog de vägen?
Inget här, general!
Sök på andra sidan!
De kan inte ha kommit långt.
Underbart. Där försvinner min kropp. Den rider bort med armén.
Tänk om oraklen hade fel? Eller om sjön inte funkar?
Tänk om vi är fast så här för alltid? Det kan inte bli värre!
Min kropp...
Min vackra kropp...
Bolinar, surar du fortfarande?
- Ja. - Kom igen. Håll tempot.
Vi måste ta oss till Sjön av ljus... Vänta.
Mamma? Pappa?
Åh, nej! Vi är vilse.
- Prinsessan, skydda mig! - Vad?
Åh! De är flinkar.
De kanske kan hjälpa oss.
Med vad? Att få rabies?
Ursäkta mig. Vi har gått vilse.
Kan ni hjälpa mig hitta mina föräldrar? De är liksom som stora monster.
Nej! De är snälla monster.
Oj, läskigt.
Det är väl inte gravar?
Vad tror du att de säger?
Det här är enkel diplomati.
Ät mat, vinn deras tillit, och sen hjälper de oss.
Bra. Seså, botten upp.
Jag? Varför?
Du är en flink.
Jag är inte en flink!
Jag har smak, klass och hög ställning.
Jag är en man känd för sin goda aptit.
Och jag räds ej en vågad beställning.
Men det här är rent ut sagt ski...
Det är så vidrigt
Jag menar vidrigt!
Så krispigt kusligt
Och äckligt rått Det är förskräckligt!
Kalla mig skeptisk
Har jag nåt val?
Låt gå!
Det var ju jättegott
Det var ju jättegott!
Fett på rätt sätt, fluffigt och lätt Ja, kort och gott jätteflott
Och fast jag tror att smöret är snor
Är smaken stor, texturen är bra
Salt saknas trots allt
Oj, oj, det smakar choklad
Här har jag hittat nåt
- Tänk, sicken lyckolott! - Vänta!
Min recension, lite citron Sen flyttar jag hit för gott
Visst det är segt, ser ut som en deg Men slinker det ner, så mättar det fint
Jag tror kanske jag hittat paradis
Bolinar, glöm inte att fråga om vägen!
Givetvis, prinsessan!
Förr eller senare...
Nej, det är inte alls som jag väntat
Men kulturen, den känns intressant
Ja, nog finns det en risk att jag smittats
Men nog känns det som hemma, minsann!
Känns som jag vaknar
Och allting klarnar
Nej, jag knappt saknar mitt gamla jag
Det må va' ruskigt
Och stanken snuskig
Men ack så rätt
Hurra!
Allting är jättegott!
Njutning i överskott!
Jag fyller på, äter för två Vem bryr sig om midjemått
Visst, det är gegg Ett osande klegg
Men vilket upplägg, ren gastronomi
Jag tror jag börjar gilla detta liv
Bolinar! Vad har flugit i dig?
Denna meny är mer än makalös!
En larvdiet, det låter skandalöst!
Allt slafs, allt guck!
Allt klet och slem!
Rätt eget, visst Men vad, än sen?
Allting är jättegott!
Att jag först nu förstått?
Varje munsbit är en invit Att skaka på stjärten smått
Tänk att jag fann en himmel så sann En grå gammal man
Som nu blivit frälst
Även om jag nu plötsligt fått en päls
Ja, man kan lära sig gilla nästan vad
Som helst!
Mamma! Pappa!
Jag gillar den nya Bolinar.
Tack så mycket!
Hallå!
Mamma! Vad är det du...
Okej! Sätt ner mig.
Så ni tror att ni är tuffa?
Visa mig vad ni går för.
Hon gillar tårta.
Dotter.
Ellian...
...är min dotter.
Vår dotter.
Mamma... Pappa...
Är ni tillbaka?
- Ellian. - Du är vår dotter.
Ni är tillbaka!
Jag har saknat er.
Min lilla flicka.
Ellian, mitt hjärta.
Ellian, ni hade rätt.
De fanns därinne hela tiden.
Ers Högheter, prinsessan gav aldrig upp hoppet.
Du är så fantastisk.
Sjön av ljus!
Där är den.
Kom nu!
Ja!
Vi är framme.
Vi gjorde det!
Hoppa i! Ljuset är varmt!
- Måste du alltid älta allting? - Det är du som ältar.
Du låter aldrig nån prata klart!
Om jag höll andan tills du pratat klart, hade jag dött!
Du förvandlar alltid en diskussion till en förolämpning.
Är det mitt fel? Det är aldrig inte mitt fel.
Du gör alltid så här!
Det var så det gick till...
Allting är vårt fel.
Ilskan...
Vi lät den förtära oss.
Vad gör de för nåt?
Vi slutade se det bästa hos varandra.
Hallå!
Vad väntar ni på? Hoppa i!
Vad är det?
Ellian... Du minns hur ofta vi brukade bråka, eller hur?
Alla familjer bråkar.
Nej, inte som vi.
Det var därför vi blev till monster.
Kliv ner i ljuset. Det löser allting.
Det kan vi inte.
Vad säger ni? Vill ni inte bli människor igen?
Det är klart att vi vill.
Vi vill bara inte bli de människorna igen.
Jag förstår inte.
Ellian...
Vi kan inte leva tillsammans längre.
Vi kan inte gå tillbaka till hur det var förut.
Ge oss ett ögonblick.
Din mor och jag måste prata om hur vi ska göra.
Vi måste hitta ett sätt att samarbeta på.
Vad ni ska göra?
Vad ni ska göra!
Ellian!
Så det är allt, ajöss, farväl Har ni glömt mig?
Ellian, snälla.
Är ingenting kvar, inga fler skäl? Har ni glömt mig?
Och efter allt jag utstått Allt vi uppnått
Är det över, tack och hej?
Har ni glömt mig?
- Ellian, du måste förstå... - Nej! Inte längre!
Min situation, min frustration Har ni glömt den?
Ensam och rädd på er tron Bryr ni er ens?
Jag fick ta alla smällar
Som jag kämpat
Trots att kroppen skriker nej!
Vem tänker på mig?
Ellian!
Tänk på varje ensam dag Tänk på varje sömnlös natt
Har ni glömt all stress? Allt bråk, ert hårda språk
All hätsk debatt
Har ni glömt all gråt Förtret och hjälplöshet
All sorg, och skam, och skuld?
- Ellian! - Jag gjorde allt, jag gav och gav!
Så god, så lugn Så ljuv, så glad
Och nu när ni vet vad ni vill Se vad ni gör!
Tror ett förlåt ens räcker till Se vad ni förstör!
Finns jag ens här på riktigt?
Kan jag ens vara viktig? Nej!
När allt handlar om dig och dig!
Har ni glömt mig?
Ellian!
Hur blir det för mig?
Snälla, prata med oss!
Har ni glömt mig?
Ellian!
Vi älskar dig!
Det är bara ord!
Jag tror er inte!
Om ni kan sluta att älska varandra,
så kan ni sluta att älska mig.
- Hon tror inte att vi älskar henne. - Åh, nej...
- Ellian! - Ellian!
- Vi har dem! - Framåt!
Sätt fart!
Låt dem inte komma undan!
Släpp inte efter...
Tillbaka, odjur!
För bort odjuren, och gör er av med dem för gott.
Var är prinsessan?
Bolinar! Ta trupperna och genomsök dalen.
Vi rider tillbaka och letar på fälten.
Åh, nej!
Flink-anfall!
- Prinsessan Ellian! - Ellian!
- Ellian!
De kanske har hittat prinsessan!
- Vad händer? - Det är en flinkmanöver!
Flink, gamle gosse. Kungaparet behöver din hjälp.
Han släpper ut monstren!
Stoppa honom!
Stopp! Nazara! General, det är vi!
Er drottning och kung!
- Ers Majestäter... - Drottning Ellsmere.
Vad skönt att ni är tillbaka! Men vi saknar prinsessan.
- Ellian är i stormen! - Vi måste rädda henne.
- Vi måste rädda vår dotter. - Vi är med er!
Framåt!
Visste du att de fanns där hela tiden?
Varför sa du ingenting?
Han hittade inte de rätta orden, min vän.
- Ellian! - Ellian!
Vi kan inte fortsätta som det var...
Vi kan inte fortsätta som det var förut...
Vi kan inte fortsätta...
- Vi kan inte fortsätta som det... - Vi kan inte fortsätta som det var förut...
Vi kan inte fortsätta som det var förut...
Ellian!
Vi förlorar vårt barn!
Vi måste göra någonting!
Ljuset.
Ja!
- Ellian! - Är du skadad?
- Vi trodde att vi hade förlorat dig. - Ellian, vi ber om ursäkt.
Vi tänkte fel Att allt handlar om oss
Inte om dig
Se hur det blev Tänkte bara på oss
Inte på dig
Vi borde sett
Och försökt
Vi bröt vårt löfte till vår tjej
När vi glömde bort dig
Du hade rätt, Ellian.
Vi borde ha varit bättre.
Glömde bort din våta kind
Glömde alla onda sår
Glömde bort att se När du bar runt på något tungt och svårt
Jag vet inte hur vi glömde att
Du är vår värld och största skatt
Glömde bort den natt vi gav vårt löfte
Att alltid älska dig
Tills bergen drunknar i det blå
Och alla stjärnorna blir grå
Det som är bäst med oss är du,
och så har det alltid varit.
Förlåt om vi fick dig att känna att det inte är sant.
Jag vill hitta tillbaka Till hur allting var förut
Men tro mig Det är bäst att släppa tag
Den vägen är den raka Även om nånting tar slut
Andas in
Allt blir bra!
Finns ingen väg tillbaka Inget blir sig likt igen
Det löser vi tillsammans Ni och jag
Det kommer kanske knaka Vi får gå lite på känn
Men jag har er
Här är vi
Nu till slut
En familj
Ja! Det får bli
Som allting var
Förut
Mamma!
Min älskling!
Pappa!
Ellian! Mitt hjärta!
ETT ÅR SENARE...
Allting är väldigt annorlunda här nu,
och jag erkänner att jag hade mina tvivel.
Men ärligt talat...
Mina föräldrar har jobbat hårt, och det har faktiskt gått rätt så bra.
Ett par förändringar:
Mamma bor nu i det där huset
och pappa i det huset.
Och jag städar inte mitt rum i något av dem.
De tjatar jämt på mig om det, vilket känns rätt fint faktiskt.
Åh, nej...
- Prinsessan Ellian! - Nazara!
Jag lovade att inte använda blosset idag,
men kungen och drottningen begär audiens.
Vad?
Ja, en stor en...
Ha den äran!
In med dig, lilla solstråle!
- Lurad! - Grattis!
- Vi körde på superenkelt. - Ja. Och uppenbarligen superlitet...
Ge henne presenten, lille Joe.
Fot!
Prinsessan! Gratulerar!
Arkimedes! Nej!
Lyckönskningar, prinsessan!
Flinky, min gosse. Jag har nåt åt dig.
Vad fin du blev!
- Var hälsad, prinsessan Ellian. - Oraklen!
Vi ville berätta hur stolta vi är över er.
Men om någon annan i ert liv blir till monster...
Då måste ni...
...höra av er.
Ur vägen!
Grattis på födelsedagen, raring.
Mamma! Pappa!
Du fick ju inte flyga lika mycket som du ville i fjol...
Så i år tänkte vi att du skulle få flyga med stil.
Det här är den coolaste sadeln jag har sett!
Hörni, nu testar vi den här!
- Var hemma vid nio. - Pappa, det är min födelsedag!
Okej. Då säger vi klockan tio.
Jag hör av mig när hon kommer hem.
Här är min värld
- Fobben! - Visst, den är skum
Men ärligt talat Den är inte dum!
Päronen, de...
Lever isär
Men det känns smidigt Och rätt familjärt
Ingen stress, inga lögner!
Inga trasiga slott
Ledig och glad, vanliga jag För mina monster blev päron
Flyger omkring, gör ingenting!
För mina monster blev päron
Lycklig och trygg, vind i min rygg
För mina monster blev päron
Och fina det är de
Och nu är de päron
För gott!
FÖRTROLLNINGEN
Undertexter: Anne Larsson