Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
ZAČARANI
To!
Hej, Ellian!
Čekaj!
To je princeza Ellian. Otvorite vrata.
Da!
Ma daj. Ne baklja.
Opet? Ellian, tek si došla.
Žao mi je, ljudi.
- Dužnost zove. - To je glamurozan život princeze.
Vidimo se večeras na tvojoj rođendanskoj zabavi.
- Prošle je godine bilo vrhunski. - Da. Ove godine bit će samo obitelj.
Znate, jako opušteno.
Mala zabava.
Zaista? To ne sliči tebi.
Imam 15 godina. Sad sam prava tinejdžerka.
I želim provoditi više vremena sa svojim roditeljima.
Ako se želiš družiti poslije, bit ćemo na tržnici.
- Bok, Ellian! - Hajde, idemo!
Dobra cura.
Princezo Ellian!
Obećala sam da neću koristiti baklju danas, ali...
Ministrice Nazara.
Vaše Visočanstvo.
Kralj i kraljica tražili su audijenciju.
Misliš na „audijenciju”?
Da, i to veliku.
Druženje na tržnici s prijateljima?
To bih trebala raditi.
Ali mogu li?
- Princezo! - Ne.
Hajde, Flinke.
Evo nas opet.
Tu je moj svijet! Al' ima kvar!
Tata i mama su zeznuli stvar! Šašavi skroz!
Jure posvud! Probaš im prići, al' sve uzalud!
Ja, ju-hu, sam princeza! Al' moj život je stres!
Nimalo fer, uglavnom jer Mama i tata su zvijeri
Baš doslovno prave eksces!
Čuvanje ove tajne uništava mi garderobu.
Oprosti, ministre Bolinare.
- Tata! Mama! - Ne, molim vas!
- Ako se ovo ikad sazna... - Zločesti kralj. Zločesta kraljica.
Bez brige. Ja ću.
Tako. Ovdje.
Dobra kraljica.
Lani je još bilo top sve! Tada najednom zamračilo se!
Odjednom bum! Prasak u zrak!
I nakon toga je počeo mrak!
Kako pomoći njima O tom vijećamo tek!
Čudno je baš, čudno kad znaš Mama i tata su zvijeri
I za to još nemamo lijek!
Ti možda misliš da tvoji su bezobzirni
Drame bezveze I zaigrani!
Prgavi skroz Gnjave za sve!
Al' znaj, ja imam osjećaj Da mojima je svejedno sve
Da jedva me primijete!
Cura za pet!
No ima problem!
Al' ipak gura, baš unatoč svem!
Izdrži sve.
Izgura dan.
Al' ispod smiješka se muči To znam!
Mirna ona je sasvim Dok su starci joj lom!
Pazi na njih!
Krije od svih!
Da njeni starci su zvijeri!
Za živčani to mora bit' slom!
I moram donijet' odluka niz Pazit' na red
Popravit' sve Pun mi je raspored!
Čeka me puk! Zakona sto!
A ja to ne bih radila
Al' netko mora riješiti sve!
A „netko” sam uvijek ja!
- Jesi li napravio zadaću? - Hoću kad se vratim.
Uništavaš mi život!
Željela bih, bar jedan dan
Da imam starce koji gnjave il' dave!
I strogi su! I šize? Da, okej!
Al' od sveg toga moji I nisu skroz baš svoji!
I kažem vam, mrzim to Što ćete, tu je moj svijet!
Dana već sto! Živim u sjeni toj ja predugo!
Ludi su svi U tom je stvar
Al' ja se borim Pokušavam bar!
Moram ostati jaka Dok ne završi sve!
Al' ipak znam Kad pogledam mamu i tatu k'o zvijeri
Podivljale, furiozne Jure i bijesne k'o zvijeri!
Al' vidim tu, skriveni su Mama i tata, ne zvijeri!
Znam, nisu to zvijeri!
Ma nisu to zvijeri!
Al' bome su zvijeri
Baš sad!
- Otvorite vrata! - Ne.
- Opet generalica Cardona. - Želim vidjeti kralja i kraljicu.
Otvorite vrata.
- Mama, tata, tiho. - Ne možemo je zauvijek zadržati.
Znam. Ali razmisli što bi učinila da sazna.
- Pustite nas unutra! - Nije baš opušten tip.
- Otvorite! - Što ćemo reći ovaj put?
Već smo iskoristili sve moguće izgovore.
Državni posjet.
Radnički spor. Poslovni susret.
Dopusti meni.
Ipak sam ja ministar komunikacija.
Majstor izgovorene riječi.
Kolonoskopije.
Majstorski.
Vraćam se sutra.
I onda ću vidjeti kralja i kraljicu.
- Sunašce, ovo se ne može nastaviti. - Znam.
Prošla je godina i još nismo shvatili kako...
Kako razbiti čaroliju. Znam.
Što ćemo napraviti?
Čovječe. Što je sad?
Predstavljam vam upravitelja kraljevske pošte.
Donosim novosti o tvojoj poruci Prorocima Sunca i Mjeseca.
Jesu li odgovorili?
Kao što znaš, Proroci žive u Mračnoj šumi vječne tame,
najopasnijem mjestu.
Zato sam poslao
osam najboljih golubova da osiguram dostavu tvoje poruke.
Dobili su je?
Nakon ulaska u šumu sedam od osam ptica
konzumiralo je začarane bobice okamenjenja
i odmah su se pretvorile u kamen.
Odajemo im počast.
- Ali drugi... - Simon.
Millie.
Cedric.
Cedric II.
Hannigan.
Ambrose.
Mala Dorrit.
- Otišli su, ali nisu zaboravljeni. - Baš tragično.
Ali ostala je još jedna ptica.
Nadam se da je to ovaj tip koji nosi mali svitak u kljunu.
Da, tako je.
Moja najhrabrija ptica, Stari Joe, vratio se s tvojim odgovorom,
odbacivši svaki strah prema Mračnoj šumi vječne tame.
Cijelo vrijeme ograničavao je unos začaranih bobica,
onih manjih sa sporijim učinkom.
Bio je dobra ptica.
Bio mi je poput sina.
DODAJ VODU
„Dodaj vodu.”
Hej, gdje je poruka? Gdje je nestala?
Flinke, ti mali lopove. Opet si je stavio u usta?
Pozdrav, princezo Ellian od Lumbrije.
Mi smo Proroci Sunca i Mjeseca.
Mjeseca.
Tvoja nezgodna situacija nas je zaintrigirala.
Da bismo riješili ovaj problem, moramo to vidjeti iz prve ruke.
Ruke.
Flinke, dolaze ovamo.
Očekuj nas u svome kraljevstvu
uoči treće mjesečine
trećeg dana trećeg mjeseca.
Većeg.
Ne „većeg”.
Trećeg.
Treće mjesečine trećeg dana trećeg mjeseca?
To mi je rođendan. To je večeras.
Sretan rođendan, princezo.
Nismo li se složili da ovo bude tajanstveno i jezivo?
Da, jesmo.
Oprosti.
Uglavnom, uskoro stižemo.
Pripremite se za naš dolazak.
Da!
Nema više čudovišta. Nema više tajni.
Samo normalni roditelji i normalan život.
Moram reći Bolinaru i Nazari. Svidjet će im se.
Ne sviđa mi se.
Vidi te podočnjake.
- U što smo se to pretvorili? - Govorim 17 jezika.
Napisala sam ustav našeg kraljevstva.
Ja sam pravo nacionalno blago!
A ovako provodim svoje jutro,
dizajniram čudovišnu lopaticu za kakicu.
Trebamo pravog vođu.
Ovo kraljevstvo ne može izdržati.
Oprostite, ministri,
ali rođendanski darovi se gomilaju,
a soba za primanje malo je...
Oštećena?
...više nije ondje.
Donesi ih ovamo.
U redu.
Nazara, ne možemo čuvati ovu tajnu još dugo.
Upsić.
Što će ljudi učiniti kad saznaju?
Bojim se nagađati. Kralj i kraljica bili su jako voljeni.
Jako voljeni.
SRETAN ROĐENDAN
VOLIMO TE!
A opet, netko je ovdje još voljeniji.
Tko? Ja? Baš si draga.
Ne, ne ti, dijete jedno.
Princeza.
Znaš li koliko će imati godina?
Nemam pojma.
Hvala.
Navršava 15 godina.
Ovo bi moglo sve riješiti.
O čemu ti to?
K'o što znaš Naš status quo je strašna nepravda!
Pola dvorca nam se raspada! Katastrofa je to sve!
Mi smo nekoć bili vrh i face otmjene!
A sad zvijerima smo dadilje
Ne, to nije nam okej!
Želiš li da ovo mjesto opet sredimo?
Opet svilu da mi nosimo!
K'o što nekad bilo je
Važne goste da mi opet ovdje častimo!
I da fino vino pijemo
Kako vratiti sve to?
Ha! Al' nemoguće to je
- O da! - Ma ne!
Ma je! Jer šansa je to za povratak naš Al' sad dajmo mi sve!
Sad je čas Stiže nam novo vrijeme!
Skinimo naše breme Čas je da brige sad istjeramo van!
Sad kuca čas Moramo krenut' naprijed
Nećemo gledat' natrag Možemo sredit' sve
Čekaj, što predlažeš?
Srećom baš, princeza danas slavi rođendan!
Znači tren je to baš prigodan Sve spremno bit će tad!
Tako je!
A čim dvorjani se opet malo opuste...
Smjesta vraćamo na staro sve?
I šampanjac teći će!
Sjajno!
Ma briljantno
Da, da, to bit' će hit! I taj
Potez naš bit će predivan baš Udar državni to!
Jer sad je čas!
Stiže nam novo vrijeme!
Slijedi ti samo mene!
- Sad stig'o je čas - Da krunu sad spasimo mi!
Sad je čas! Popnimo mi se gore
Ostali nek' nas dvore Krenimo sad mi!
I sad, starce sklonimo i...
Pod dva: mrtvi su, misle svi!
Pod tri: kad se isplaču svi
Tad nastupa najdraža kći!
- I tad! - Cura sjedne na tron!
I tad!
- Njoj se omili on! - I tad!
- Cijeli puk joj je sklon! - Baš lako!
- Sav svijet! - Samo ako će htjet'!
Nektar će poteći!
Ministri!
- Princezo! - Imam odgovor.
- I mi. - Razbit ćemo čaroliju.
Ti ćeš biti kraljica.
- Čekaj, što? - Kako?
Proroci su napokon odgovorili.
Razbit će čaroliju.
To bi bilo divno.
Naravno. Ali ako ne mogu, tvoje kraljevstvo treba pravog vladara.
- Kraljicu. - Čekajte. A moji roditelji?
Poslat ćemo ih na selo gdje će moći trčati i biti sretni.
Možeš ih posjetiti kad god poželiš.
Dobro. Slažem se.
Ali samo ako prvo pokušamo s Prorocima.
Da, naravno.
Ali poslije...
Jer sad je važno Da će čaroliji doć' kraj!
- Ako neće... - Hoće
- Ma, svejedno! - Al' čuj!
Kraljica bit ćeš ti!
Sad je čas!
Stiže nam novo vrijeme!
Riješimo sve probleme! Stig'o je čas!
I brige će sve nestati! Sad kuca čas!
Riješimo sve dileme!
Nakon te krune njene!
Možemo dalje svi!
Tad ćemo dalje svi!
Konačno dalje svi!
Sretan rođendan, princezo Ellian
Sretan rođendan ti
- Sretan rođendan, princezo. - Apsolutno, sunašce.
Hvala vam mnogo na ovoj predivnoj...
Ovuda, Veličanstvo. Ovamo.
- Mama! Tata! - Bravo.
Ako mi se želja ostvari, svi ćemo imati razlog za slavlje.
Da. U to ime.
Bolinare?
Oprostite. Ispričavam se.
Kraljevski posao. Jedna za mene. molim.
Gle. Vaše Veličanstvo, usredotočite se.
Vidi ti vas. Dotjerali ste se za moj rođendan.
Jako dobro!
- Hej! - Samo žvačite, gospodine.
Tata! Spusti ga.
Hvala, princezo.
U redu, ne sviđa ti se kruna. Razumijem.
Ali kruna je važna. I vrijedna, pa...
Flinke!
Vrati se.
Ne!
Prljavi ljubičasti štakor.
Moja torta.
Pristaje ti.
Iskreno, princezo, ne razumijem tvoju naklonost prema ovoj štetočini.
To su oni.
Ovdje su.
Budi smirena.
Predstavljamo jedine arhitekte onog poznatog
i nepoznatog svemira,
najmoćnija i najčarobnija bića svih vremena,
Proroci Sunca i Mjeseca.
Pozdrav, građani Lumbrije.
Lumbrije.
Izvrsna usluga, Lawrence.
Dajem ti pet zvjezdica.
Pet zvjezdica? Jesi li lud? Unutra je mirisalo na kuhani kupus.
Svidjelo mi se. Kao da si doma.
Plemeniti Proroci,
uime kraljevstva Lumbrije, zahvaljujem vam na dolasku.
Ti si sigurno princeza Ellian.
To sam ja, ona s tijarom.
Slavljenica! Drago mi je što sam te upoznao.
Ja sam Luno.
A ja sam Sunny.
Imam dobar osjećaj.
Da vidim.
U pismu si rekla da imaš problema s roditeljima?
Misliš da su...
- Kako ih je nazvala, Sunny? - Čudovišta.
Da. Čudovišta.
I zašto misliš da su ti roditelji čudovišta?
Pa...
- Opa. Nisi se šalila. - Njezini su roditelji čudovišta.
Da, znam. Zato trebam vašu pom...
Tata, ne. Ovo su naši gosti.
Hej, mama, i ti.
Mislio sam da je to metafora.
Mislio sam da samo dramatiziraš.
- Zašto bih to učinila? - Jer si tinejdžerica.
Tko želi igračku?
Da! Lovite!
Čekajte, gospodine.
Oprostite zbog toga.
Znaju biti naporni.
Princezo, nešto mi govori da su tvoji roditelji bili
u Mračnoj šumi vječne tame.
U imenu ima riječi mračna i tama!
Da, bili su.
Ali kako si znao?
Jer je to jedino mjesto gdje takva magija postoji.
Ako uskoro ne razbiju čaroliju, zauvijek će ostati čudovišta.
Što? Molim vas, učinite nešto.
Naravno.
Ne putujemo ovako daleko u žabljim ustima bez veze.
Dodaj mi štapić.
- Nemam štapić. - Šališ se? Gdje je štapić?
Mijenjao sam ga za nešto bolje.
Što? Zašto bi to učinio?
Razgovarali smo o tome.
- Razgovarali smo o tome. - O čemu ti to?
- Nikad mi nisi rekao za to. - Jesam.
Ovo su nove informacije.
Mnogo sam ti puta rekao.
Ovo je fob.
To je univerzalni štapić.
Umjesto hrpe različitih štapića
imamo jedan fob koji radi sve.
Što ne valja sa šest štapića koje već imamo?
Zauzimali su cijeli stolić.
- Izgovori naredbu i pritisni gumb. - Da izgovorim?
- Moraš... - Idi.
- Pritisni... - Idi, fobe.
Pritisni i reci.
Itekako pritišćem.
- Samo moraš... - Ali ništa ne izlazi.
- Daj mi ga. - Ne. Ja ću.
Kreni!
Marš.
Ti pitaš kako stati čaroliji na kraj!
Za roditelje vratit' Ti savjet poslušaj!
Daj priđi malo bliže!
Za kletvu poništit'
Trebat ćeš ti samo...
Mama!
- O, ne! - Upomoć!
- Makni ga od mene! - Zato nikad ne izlazimo.
- Ne, tata, stani! - Upomoć!
Nikad više nećemo kročiti u ovaj dvorac!
Lawrence! Upomoć!
Čekajte! Molim vas, vratite se!
Ne.
Ne idite!
Što ste učinili? To nam je bila jedina prilika da razbijemo čaroliju.
Ellian.
Sunašce.
Jako mi je žao.
Napravite pripreme.
Postat ću kraljica.
Mama?
Tata?
Mama?
Oprosti što sam se naljutila.
Nisi znala što radiš.
I dalje mi je rođendan.
Evo. Donijela sam tortu.
Nedostajete mi.
Mama?
Ruine! Sale prazne!
Za nama tek ostaju!
Sjećam se kako bilo je
Dok mislim o svom djetinjstvu!
Druženja, slavlja razna
Šetanja svud po kraljevstvu!
Najviše pamtim radosne
Te dane čarobne Mi mogli tad smo sve!
Al' sad je tom kraj!
Da barem mogu vratit' Sve što nekoć bilo je
Uz baš onakve kakve pamtim vas!
Pokušavam se sjetit' kako srce tuklo je
Na vaš smijeh, na vaš glas!
Jer kad bih mogla vratit' Sve što nekoć bilo je
I kad bi ondje mogli biti sad!
Ja imati bih htjela sve što nekoć bilo je
Jurila bih smjesta ja
Da vratim nam taj sklad!
Uz vas sam hrabra bila
Veselo sam odrastala!
Sada znam Već ste dali mi
Sve ono što sam trebala!
Mi učili smo skupa I tako svaki dan!
I zimi pokraj vatre I uz Sunca vrelog plam!
Zbog želja naših bio je I svemir radostan!
Nije to nestalo
Mi za njima pođimo!
I moram znati vratit' Sve što nekoć bilo je
I biti pored vas na sigurnom!
Na jedan dan ću vratit' Sve što nekoć bilo je!
Bar na dan Vratit' sve
Dan il' dva Briga me!
Hoću sve
Što nekoć
Bilo je.
O, ne.
Ne.
Nisam zaključala vrata.
O, ne.
Čudovišta!
Čudovišta? U kraljevstvu?
- Odakle su došli? - Ne znam.
Pripremite bataljun!
Mama! Tata! Stanite!
Ovuda.
Ne!
Zatvorite trg! Za mnom!
- Visosti. - Što radiš?
- Ostanite ovdje. - Ne. Stani.
Ne radite ovo!
- Slušajte me. Mama! Tata! - Princezo! Ne!
Ne razumijete. To su moji roditelji.
Ovo su vaši kralj i kraljica.
Generalice Cardona, začarani su prije godinu dana.
Trebala si mi reći.
Stanite, molim vas.
Mreže, odmah!
- Princezo! - Jesi li ozlijeđena?
Dobro sam.
- Njihovo Veličanstvo. - To su kralj i kraljica?
Možda su nekoć bili.
Ali više nisu.
- Ovo je crna magija. - Kako se ovo dogodilo?
Postali su čudovišta. Mi smo možda sljedeći.
- Što sad? - Što da radimo?
- Moramo otići. - Ali ne mogu napustiti dom.
- Kamo idemo? - Imamo plan.
- Tko je sad glavni? - Da!
Princeza će preuzeti prijestolje.
Princeza?
Sviđa mi se princeza.
- Da, ali što je s čudovištima? - Da!
Čudovišta?
Čekajte. Ne razumijete.
Kad princeza Ellian sjedne ne prijestolje,
čudovišta će biti poslana u daleke krajeve svijeta.
- Što? Nisam pristala na to. - Generalice, nismo o tome razgovarali.
Zbog sigurnosti princeze i kraljevstva, to mora biti tako.
Ne bojte se.
Više nikad nećete vidjeti čudovišta.
Već radimo na tome.
Čudovišta stavljaju u kaveze.
Do zore ih više neće biti.
Flinke, moramo učiniti nešto. Moramo ih izvući odavde.
Flinke, što to imaš?
Daj mi to.
Ozbiljna sam.
Daj mi.
Zašto svi jedu sve važne stvari?
Ne mogu ga naći. Nigdje ga ne mogu naći.
Proroci!
Smiri se.
Sjeti se gdje si ga imao.
- Halo? - Dobra ideja.
- Bili smo u žabi... - Halo?!
Tko je to? Opet si pozvao svoju majku?
Ne, to sam ja, princeza Ellian.
Imam vaš čarobni fob.
Vidiš? Rekao sam ti da ga nisam izgubio.
Slušajte, stvari su jako loše ovdje.
Molim vas, morate se vratiti.
Ne. Više se ne približavamo tom ludom mjestu.
- Luno, u nevolji je. - A da dođem k vama?
Hoćete li mi onda pomoći?
Baš si naporna za jednu princezu.
Naravno da hoćemo. Zar ne?
Dobro. Ali kako ćeš pronaći žabu u ovo doba?
Posluži se fobom, princezo.
Odvest će te izravno k nama u Mračnu šumu vječne tame.
Naredba je izdana. Izvedite čudovišta.
Mnogo vam hvala.
Vojnici!
- Spustite oružje. - Princezo?
Rekla sam da ih spustite.
Ma što...
Moramo biti precizniji.
Odvedi nas do Proroka.
Što se događa?
Nadala sam se da ćemo se automatski stvoriti ondje.
- Hej! Čekajte nas! - Bježe!
Treba nam nešto.
Kočija!
Kolica! Bilo što.
Kradu nam princezu.
Brzo!
Zaustavite ta čudovišta. Vojnici, za mnom.
Princezo!
Flinke, evo. Uspori ih.
Hej!
Zatvorite vrata!
Zatvori vrata!
O, ne.
Flinke, zaustavi vrata!
O, ne.
Hej, živni malo!
Uz nogu.
Sjedni. Makni se...
Princezo!
Pokušavamo te spasiti!
Ne, hvala!
Ne trebate me spašavati!
Zašto ne sluša?
Jer je tinejdžerka.
Ulovi je!
Flinke?
O, ne.
Žao mi je, Bolinare!
I treba ti biti nakon svega ovoga.
Bolinare?
Kao tvoj pouzdani savjetnik i cijenjeni mentor, molim te da...
Što je to dlakavo?
I ovo dlakavo?
Ne!
Ako sam ja u ovom tijelu, tko je onda u mojem tijelu?
Ne.
Ellian, moraš mi pomoći. Ja sam ljubičasti štakor!
- To mi sad nije baš bitno. - Što da radim?
Izvuci nas odavde.
Mama? Tata? Jeste li dobro?
Ja nisam.
Hvala na pitanju.
- Uspjeli smo. - Bravo za nas.
Ali u međuvremenu, moje je tijelo u kraljevstvu.
- Ne! Nemojte me pojesti. - Bez brige, Bolinare.
Proroci će sve riješiti.
Kako da ih nađemo?
Čekaj. Stani. Što je to?
Osjećam origano.
Malo bosiljka.
Mrvica ružmarina.
To je pašta fažol.
Ma daj.
Tko bi kuhao tjesteninu usred Mračne šume?
Tko?
Da budemo zločesti i jedemo kruh s češnjakom?
Pa čudovišta su nas pojela. Mislim da zaslužujemo to.
To! Jer sam ga stavio u pećnicu prije 20 minuta.
Grozan si.
Društvo!
Napokon si ovdje.
Dovela je ta čudovišta.
Rekli smo joj da dođe.
Nije mogla unajmiti dadilju za čudovišta.
Princezo, stigla si.
I to jedva.
Ali eto nas.
I jako mi je žao što vas je moja mama pojela.
Neće se ponoviti. Zar ne, majko?
Evo vašeg foba.
Hajde.
- Hajde? - Razbijte čaroliju.
Ne, oprosti.
Fob te samo doveo ovdje. Ne može ih vratiti na staro.
- Što? - Ali vi možete, zar ne?
- To nisu naše vještine. - Ali mene možete vratiti?
Ne. Ti si zamijenio tijelo. Trebat ćeš i drugu polovicu da se išta pokuša.
Tko bi mogao pomoći mojim roditeljima?
Čarobnjak, vrač ili vilenjak?
Vilenjak? Misliš da se mi svi poznajemo?
Kao da smo svi dio nekakve čarobne mafije?
Nisam mislila...
Ima onaj par vilenjaka s kojim kartamo.
No nisu baš čarobni.
Nisu ni baš dobri kartaši.
Dragi su.
Znači da nitko ne može razbiti ovu čaroliju?
Nismo to rekli.
Tko može?
- Oni. - Oni.
Oni? Jeste li ludi? Pogledajte ih.
Da, to se neće dogoditi.
Recite mi što da radim i učinit ću to za njih.
To ne funkcionira tako. Samo oni mogu razbiti čaroliju.
Kako?
Z ajedno mogu krenuti u uzbudljivu potragu
kroz Mračnu šumu vječne tame.
Ali nema staze.
- Svjetla će ih voditi. - Nekad. Vrlo su hirovita.
Zezate nas, zar ne?
- Otkrijte puteve kroz planine. - S mnogo nestabilnih litica.
- Prijeđite nove struje. - Prije smrtonosne brzace.
Klizite preko pustinje.
Vrućina. I to nije ona suha vrućina.
Princezo! Čekaj! Nismo završili.
Ako je to istina, više nikad neću vidjeti svoje roditelje.
Uzaludno je.
Sjajno.
Sirotica.
Princezo, nikad nije uzaludno.
Kada obuzme
Te jad
I svud je mrak
Pronaći ćeš put Ti znaj, uz svjetla trak!
I znaj
Kad nađeš barem tračak Slijedi ga ti!
Sačuvaj njegov sjaj!
Baš taj!
Uskoro će on ti reć' gdje tvoj je put!
Neće biti crn Već će zasvijetlit' žut!
I sva ta svjetla sjajna bit će!
Neka ti sjaj pokaže tada sve!
Odjednom bum! Doznat ćeš pravi smjer!
Traži taj sjaj!
Neka te vodi!
Traži taj sjaj!
Prati mu trag!
Blizu je već!
Ne puštaj ga, bolje će bit' Tada će mrak, počet' se krit
Ako ćeš pratiti sjaj Uspjet ćeš!
To je metafora?
Metafora, šmetafora.
Ono što trebaš zaista je kap čistog sjaja.
Ima pravo, princezo.
Roditelji su ti čudovišta jer su izgubili svjetlo.
Mora se odmah zamijeniti.
Nekome kad sjaj je slab Tad mrak je svud!
Vratit' moraju svoj glas i pravu ćud!
I daj! Pojuri prije mraka!
I tada baš Moglo bi bit' po tvom!
Ta jedna kap Mogla bi stvorit' lom!
Traži tu kap Stvorit će slap, koji te vodi!
Traži tu kap Svjetla je slap pred tobom žut!
Prati taj sjaj, ruku mu daj Nestaje noć, budi se dan
Neka ti Sunce Osvjetljava put!
Vidiš li to?
Visoko na vrhu Posljednje planine nalazi se Jezero svjetla.
Da bi se roditeljima vratila ljudskost,
moraju ući u to jezero.
Ali čuvaj se tame.
Hrani se mračnim osjećajima
i samo raste dok se ne izgubiš.
To nije problem. Ja nemam mračne osjećaje.
Svi imaju mračne osjećaje. Bitno je kako se nosiš s njima.
Razumijem.
Mama. Tata.
Pođite sa mnom.
Traži taj sjaj!
- To je to! Baš za tim ja jurim! - Blistav je, znaj!
Sada svojim željama žurim
Sad život moj će Ponovno valjda nalik normalnom bit'!
Bit će za pet!
Preda mnom je klimavo stijenje! Vrijeme je da nađem rješenje!
Moram žurit' i dalje jurit' Jer sad je poznato sve!
Nađi sjaj koji već čeka te!
Tvoj sjaj tamo već čeka te!
Sjaj tamo
Već čeka te!
Kruh s češnjakom!
Ne znam zašto si tako sretna.
Samo moramo odvesti moje roditelje na jezero.
Čuo si Proroke.
Da, čuo sam ih. Rekli su i da se čuvamo tame.
I povrh svega, da je privlače mračni osjećaji.
Definitivno će prvo doći po mene.
Gledaj. Sljedeće svjetlo.
Ali mislim da je to jedini put.
Već su nas pronašli!
Poštedi me, velika tamo. Malen sam i beznačajan.
Opusti se, Bolinare.
Putujemo s dva divovska čudovišta.
Tama bi se trebala više bojati nas nego mi nje.
Da, oni su naši veliki, hrabri zaštitnici.
Mama, tata, idemo. Hajde.
- Vojnici. - Da.
Brzo, svi dolje.
Prestanite režati.
Gdje je Bolinar?
Upomoć!
Ovamo! Ja sam, Bolinar!
- Znam, ne izgledam kao ja. - Ne mičite se.
- S princezom sam! Ovdje je! - Bolinare!
- Upomoć! - Bolinare, prestani.
Ako nas pronađu, moji roditelji bit će protjerani. Znaš to.
Oni nisu tvoji roditelji. Oni nisu kralj i kraljica.
Princezo, Lumbrija treba pravog monarha.
Da, i najbolji način da dam Lumbriji pravog monarha jest
da razbijem čaroliju i vratim kralja i kraljicu.
Čekaj malo.
Gdje su kralj i kraljica?
Mama! Tata!
Čekaj. Čekaj me.
Jeka!
Pazi ovo.
Dobro, tata, ti pokušaj.
Bravo, tata.
Mama, to je sjajno. Ti si na redu, Bolinare. Reci nešto.
Da sam barem mrtav.
Nema više ljutitih zvukova.
Budite dobri.
To su životinje. Ne znaju što govoriš.
Oni su mi roditelji i znaju što govorim.
Ne!
Ne, stišajte se.
Prestanite.
- Mama, tata, pogoršavate stvari. - Ne razumiju te, princezo.
- Tvojih roditelja više nema. - Ne govori to.
Ne, griješiš. Moji su roditelji unutra. Moraju biti.
Čekaj.
- Prestanite! - Princezo!
Zašto se svađaju?
Zašto ih ne mogu zaustaviti?
Tama. Dolazi po mene!
Čekaj. Ne dolazi po mene. Dolazi po tebe, princezo.
Rekla si da ti nemaš mračne osjećaje.
Nisam mislila da imam.
Idi! Idi odande!
Upomoć!
- Djevojčice! - Djevojčice!
Mama! Tata! Vi možete govoriti!
Ne, ja ne mogu.
Tata, opet si to učinio.
Rekao si: „Ne, ja ne mogu.”
Što znači „ne”?
Što znači „ja”?
Što znači „ne mogu”?
Hej, pa ja govorim stvari,
ali ne znam što znače dok mi izlaze iz usta.
Da, tako je. A ti, mama?
Djevojčica.
Da.
Ja sam tvoja djevojčica.
Djevojčice, sad slušaj mene.
Volim zvuk vlastitog glasa.
Ti si moj tata.
Djevojčice.
Da. Ne sjećaš se više ničega o meni?
- Djevojčica s tortom. - Da. Donijela sam ti tortu.
- Imaš tortu? - Volim tortu.
- Čekaj. - Sad torta?
- Ne. Slušajte. - Torta.
Ako imate tortu, svakako želim krišku.
Nema torte.
To nije važno.
Govorite! Sigurno mi mnogo toga želite reći.
Moram ispustiti tekućinu iz sebe.
Nisu više kakvi su nekoć bili.
A da gledaš na ovo s pozitivne strane?
Ja? Ja sam najpozitivnija osoba koju znam.
Gledajte. Sljedeće svjetlo.
Hej! Tekućina je sad izvan mene!
Čestitam.
U redu, ekipo.
Moramo krenuti u smjeru tog svjetla.
- Prestani. - Ti prestani.
- Ne, ti. - Ti.
Hej! Prestanite, oboje.
Niste li ništa naučili ondje?
Svađanje u ovoj šumi ostvaruje loše stvari.
Dakle, idemo dalje, bez svađe. U redu?
- U redu. - U redu.
Sjajno.
Budite blizu i slijedite me.
Čekajte. Čekajte me.
Čekajte!
Jesmo li stigli?
Tek smo krenuli.
Vidim nebeske kugle.
Što?
To su oblaci.
- Više mi se sviđa moja riječ. - I meni isto.
Što to?
To je kamen.
Kamen.
Lijep je.
Sviđa kamenje.
Veliki kamen.
Sjajni kamen.
Maleni kamen.
Ptičji kamen.
Mama! Ne jedi te bobice.
Predivno. Što je to?
Leptiri!
Leptiri? Nije li to tehnika plivanja?
Je ti to tatina šala?
Tata! Čekaj!
Bolinare, ovo je divno. Moji se roditelji vraćaju.
Princezo, i dalje su samo zvijeri koje mogu spojiti nekoliko riječi.
Ne znaju tko si ti. Ne znaju tko sam ja.
- Ja, njihov sjajni savjetnik. - Ma znaju. Vidjet ćeš.
Sjetit će se i mene i tebe.
Neće. Što se njih tiče, ja se zovem Grof Slatkica.
- Grof Slatkica. - Grof Slatkica.
Zašto sam rekao Slatkica?
- Je li Grof Slatkica umoran? - Grof Slatkica je dobro.
Dosta je.
- Je li uzrujan? - Grof Slatkica uvijek je uzrujan.
Nisam uzrujan.
Hajde, Bolinare. Razvedri se.
Svjetlo. Uspjeli smo.
Napokon spavanje.
Ne, Bolinare, nema odmora. Moramo do sljedećeg svjetla.
Vjerojatno će brzo.
Idemo prema sljedećem svjetlu.
Svjetlo.
Pokaži mi svjetlo.
Donesi mi svjetlo.
Svjetlo za četiri, molim.
Mogu li dobiti svjetlo?
Gdje je?
A moje ime? Sjećate li se mojeg imena?
Znam.
Je li Djevojčica s Tortom?
Ne, tata. Nije Djevojčica s Tortom.
Gdje je to svjetlo?
Vidim svjetlo.
Zaista? Gdje? Gdje je?
To su zvijezde, mama.
Lijepo.
Da. Jesu, zar ne?
Gledali smo ih zajedno.
Kad god smo gledali mi svod zvjezdani
Vi rekli bi
Da voljet ćete me vi
Zauvijek!
Noćno nebo pamtim!
Da.
Šapate ja pamtim!
I ja.
Smekšalo se tad sve
Gledali smo svjetla let!
Ništa ja ne pamtim!
Al' nekad vidim slike nalik sjećanju
Nastavi.
Zadrže se kratko tu pa odlebde!
- Pamtim hihot svaki! - Zar to su sjećanja?
- Pamtim smiješak laki! - Lijepe slike?
- Ispod svjetla toplog! - Kako opet pune zrak!
- Sretan bio naš je svijet! - Al' će život nama lak opet otet'!
- Pamtim dane sreće - Da! Ti sve pamtiš!
- Ponosom me pune - Ne daj da nada pusti te!
- Dok te iskre svjetla - Nek' ostane!
Osvjetljavaju naš svijet!
- Ja ništa ne pamtim - Daj! Bar probaj se sjetit'!
- Pa molim oči bar za mrvu sjećanja! - Pokušaj! Na tren!
- Al' tek one muče me - Sve će vratit' se, to znam!
- Sa suzama! - To znam!
To znam!
Ja dalje pamtit ću taj sjaj Nas, i drugo sve!
I, hej
Sve vratit će vam se
To znam!
Ellian?
Znaš mi ime.
Mama.
Stali su ovdje.
Čini se da su prespavali.
Jako sam zabrinuta za nju, generalice.
Moramo naći princezu.
I to uskoro.
Kakav je to zvuk?
Bolinare.
Što sad to jedeš?
To je odvratno.
Čekaj malo.
To je trag lješnjaka.
Bolinar je pronašao njihov trag. Briljantno, ministre.
Izviđači, temeljiti pregled iznad onog područja.
Kako zarađuješ više od mene?
- Ellian. - Ellian.
Ellian.
Sviđa mi se to ime, Ellian.
U redu, sad znate moje ime.
Odlično. Sad slušajte.
Vi ste moji roditelji, a ja sam vaša kći.
Vi ste moji roditelji, a ja sam vaš ker.
Ne, ja sam vaša kćer.
Pogledajte! Evo ga!
A čiji sam ja ker?
Ničiji.
U redu je jer si mi tata.
- A ti si moj ker. - Da, točno.
- I ljubičasti štakor je moj ker. - Ne, ljubičasti štakor nije tvoja kćer.
A nije ni ljubičasti štakor.
Cinkarošu jedan.
- Zbunjen sam. - Bacaš mrvice.
- Ostavljaš trag. - Nije istina.
- Dovest ćeš vojnike k nama. - Stvarno to misliš?
- U redu. - Ne.
Nema više spletki. Nema više tragova.
Idemo do svjetla.
No mogu li ti vjerovati da ćeš hodati
ili će te mama nositi u ustima?
- Ja biram usta. - Možeš mi vjerovati. Timski sam igrač.
Da, ali za koji tim igraš?
- Što se događa? - Tonemo.
- Znam da tonemo. Zašto tonemo? - Kako da znam? Spasi me.
Imam pijeska gdje ga ne bi trebalo biti.
Zato ja volim kamenje.
Brzo, tata, do kamena.
U redu, ovako ćemo.
Da prijeđem ovo bez utapanja, moramo ostati na svjetlu.
Ne, previše je nebeskih kugli.
Preopasno je.
Idemo onamo po tvrdoj, sigurnoj zelenoj zemlji.
Mama, to je jako daleko.
Ne, moramo ravno. Brže je.
Zar ne, Ellian?
Tako se brže umire. Reci mu, Ellian.
Nećemo umrijeti ako budemo brzi. Ellian, idemo.
Tata, svi se moramo dogovoriti oko plana.
- Jesmo. Oko mojeg. - Tata, prestani.
- Ellian se slaže sa ženom čudovištem? - Nisam to rekla.
Ne slažeš se sa mnom?
Nisam ni to rekla.
- Ellian se slaže sa mnom. - Tata.
Zašto se Ellian slaže s muškim čudovištem?
- Čekaj, što? - Ellian voli muško čudovište više od mame?
- Da. - Nemojte da moram birati.
Tama dolazi!
- Ne. - Pronašli su nas.
To je moj oklop.
To je moje tijelo.
To je moje tijelo u mojem oklopu.
- Hajde. - Ali moje tijelo!
- Ti uvijek pametuješ. - A ti nikad ne slušaš.
Sad nije vrijeme.
Pokret!
- Ellian, reci joj da griješi. - Ne, reci njemu da griješi.
Mama, tata, ovo nije pošteno.
Stanite! Povlačenje na čvrsto tlo!
Već bismo bili na drugoj strani da smo išli mojim putem.
Ne, mojim putem.
- Ovo jest tvoj put. - Zašto uvijek ovo radite?
- Ellian bi bila sigurnija sa mnom. - Ne, Ellian bi bila sigurnija sa mnom.
- Nemojte da biram između vas. - Ne, ti...
- Ellian bi bila sigurnija sa mnom. - Ne, nego sa mnom.
Tata. Možeš li nas odvesti onamo?
Da, mogu.
Lijevo!
O, ne!
- Mama, možeš li me odnijeti? - Može.
Ne!
Moramo onamo, ali da nas ne vide. Kako?
- Uzmi je. Ja ću ih zadržati. - Ne, sigurnija je s tobom.
Imam ideju.
Kamo su nestali?
Ništa, generalice.
Pretražite drugu stranu.
Nisu mogli daleko.
Divno. Ode moje tijelo. Odjahalo je s vojskom.
Što ako Proroci griješe? Što ako jezero ne radi?
Što ako zauvijek ostanemo ovako?
Stvari ne mogu biti gore.
Moje tijelo.
Moje prekrasno tijelo.
Bolinare, zar se i dalje duriš?
- Da. - Hajde. Drži korak.
Svi moramo doći do Jezera svjetla.
Čekaj.
Mama? Tata?
O, ne. Izgubili smo se.
- Princezo, zaštiti me. - Što?
To su flinkovi.
Možda nam mogu pomoći.
S čime? S bjesnoćom?
Oprostite.
Izgubljeni smo. Možete li mi pomoći pronaći roditelje?
Oni su velika čudovišta.
Ne! Dobra čudovišta.
To nije dobro.
Nisu to valjda grobovi?
Što misliš da govore?
To je obična diplomacija.
Jedite zajedno, stekni povjerenje i pomoći će nam.
Sjajno. Onda jedi.
Ja? Zašto ja?
Jer si ti flink.
Ja nisam flink!
Ja sam čovjek dobrog ukusa i odgoja.
Onaj koji mnogo ugađa svom nepcu.
Istina, jeo sam svašta iz znatiželje.
Ali ovo ovdje je sigurno ne!
Sad mi se bljuje Baš ono, bljuje!
Još se i pljuje, širi se smrad! Ja nisam junak!
Ja sam za uzmak! Al' gutam sad
Na znak!
Možda se naviknem! Možda se naviknem!
Teško je, znam, al' ipak dam si Da se sad nasmijem!
I makar sve to ljigavo je K'o šmrkljice što cure niz nos!
Ček', jel' bosiljak to?
I zar od sira ovaj je sos? Možda da pokleknem!
- Fino se najedem! - Ej, stani.
Da je uz sve tu još roze Pa da si ga popijem!
Znaj, nije baš, progutat' to znaš Al' kada se daš, zaboraviš sve!
Možda prihvatim sve te promjene!
Bolinare, ne zaboravi pitati za upute!
Hoću, princezo.
Na kraju.
Život krenuo mi je u minus!
No zaboravljam jad, priznajem!
Još pokupit ću sad neki virus!
Al' ću živ ostati, vjerujem!
I baš se čudim Što se ne ljutim
Zbog sveg što sada me snašlo je
Jer degutantno Tu sve je znatno!
Zabrinut sam? Ma ne!
Možda se naviknem! Ozbiljno naviknem!
Možda je čas da pustim glas I zdravicu uzviknem!
Uz sav taj smrad, ja osjećam glad Na putu sam u sretniji dan!
Novi život bi mog'o bit' k'o san!
Bolinare, što te spopalo?
Moram ti reć', tu sve je predivno!
Zašto provodih život bescrvno?
I smrad! I sluz! I znoj! I gnoj!
Ne poznajem baš Al' hej! Pa što?
Možda se naviknem! Stvarno se odmetnem!
Moguće je da nakon sveg Sad možda i zaplešem!
I ako tip napuhan k'o ja se sroza do dna
Zaboravi jad Možda promjena nije loša stvar!
I svatko može se naviknut' na sve
K'o ja!
Mama! Tata!
Sviđa mi se ovaj novi Bolinar.
Hvala!
Hej!
Mama, što...
Dobro, spusti me.
Mislite da ste opaki?
Hajde. Pokažite mi što znate.
Ona voli tortu.
Kći.
Ellian je
moja kći.
Naša kći.
Mama. Tata. Jeste li se vratili?
- Ellian. - Ti si naša kći.
Vratili ste se!
Nedostajali ste mi.
Moja djevojčica.
Ellian, ljubavi moja.
Ellian, imala si pravo. Cijelo su vrijeme bili unutra.
Vaše Visosti,
princeza nikad nije odustala od vas.
Nevjerojatna si.
Jezero svjetla.
Evo ga.
Hajde.
To!
Uspjeli smo.
Uspjeli smo!
Uđite. Svjetlo ja taman.
Uvijek sve moraš ponavljati.
Ne, već ti.
Ne daš nikome da završi.
Da držim dah dok ti dovršiš misao, ugušio bih se.
Evo ga opet. Pretvaraš nesuglasicu u vrijeđanje.
Da, ja sam kriv. Uvijek sam ja kriv.
Uvijek ovo radiš.
Dakle, tako se ovo dogodilo.
Mi smo krivi za ovo.
Bijes.
Dopustili smo mu da nas proguta.
Što rade?
Prestali smo se podržavati.
Hej!
Što čekate? Samo uđite.
Što?
Ellian, sjećaš se koliko smo se svađali, zar ne?
Sve se obitelji svađaju.
Ne tako.
Zato smo i postali čudovišta.
Samo izađite na svjetlo. Sve će se popraviti.
Ne možemo.
Kako to misliš? Zar ne želite opet biti ljudi?
Naravno da želimo biti ljudi.
Samo ne želimo opet biti oni ljudi.
Ne razumijem.
Ellian,
ne možemo više biti zajedno.
Ne možemo se vratiti na staro.
Ellian, daj nam minutu.
Tvoja majka i ja moramo smisliti što ćemo učiniti.
Možda nađemo način da se slažemo.
Što ćete vi učiniti?
Ellian.
I znači, kraj, razlaz, baj-baj? Gdje sam tu ja?
Ellian, molim te.
Po vama ovo je naš kraj! Gdje sam tu ja?
I nakon svog tog jada, teškog rada
Svih tih turbulencija! Gdje sam tu ja?
- Ellian, moraš... - Ne! Više ne!
Odrasla ja sam samotno! Što ćemo s tim?
Uz sav taj strah, jad, i sve to Gdje ste tu vi?
Al' ipak sve sam dala!
Što sam znala!
To je ljubav iskrena! I gdje sam tu ja?
Ellian!
Gdje su sada dani ti? Turobni i besani?
Gdje su sada krš i lom I brodolom, i sukobi?
Gdje je sada bunt I bijes, i strašan stres
I jad, i sram, i strah?
- Ellian! - A dala ja sam najviše!
Al' nedovoljno to je sve!
I sad kad vaš život je lijep Vidi sad vas!
Vi biste sad moj oprost i smijeh? E, proš'o je čas!
I vaš je plan bez mene! Briga je vas za mene!
Ne! Jer ne vidiš nikoga ti! Ni ti!
Gdje sam tu ja?
Ellian!
A gdje sam tu ja?
Reci nam nešto!
Gdje sam tu ja?
Ellian!
Volimo te.
Riječi!
Ne vjerujem vam!
Ako možete prestati voljeti jedno drugog, možete prestati voljeti i mene.
Misli da je ne volimo.
O, ne.
- Ellian! - Ellian!
- Imamo ih! - Pokret!
Idemo!
Vojnici, ne dajte im da pobjegnu!
Ne uzmičite!
- Natrag, zvijeri! - Držite ih!
Odvedite zvijeri gdje više nikad nećemo čuti za njih.
Gdje je princeza?
Bolinare, uzmi vojnike i pretraži dolinu.
Mi ćemo se okrenuti i pretražiti polja.
O, ne.
Flinkovi, napad!
- Princezo Ellian! - Ellian!
- Ellian!
Možda su našli princezu.
- Što se događa? - Preflinkani smo!
Flinke, mališa. Kralj i kraljica trebaju tvoju pomoć.
Juriš!
Oslobađa čudovišta!
Zaustavite ga!
- Idemo! - Hajde!
Stani! Nazara, generalice, to smo mi.
Tvoji kraljica i kralj.
- Vaše Veličanstvo. - Kraljica Ellsmere.
Drago mi je da ste se vratili, ali ne znamo gdje je princeza.
- Ellian je u oluji. - Moramo je spasiti.
- Moramo spasiti svoju kći. - Uz vas smo.
Pokret!
Cijelo si vrijeme znao da su unutra?
Zašto mi nisi rekao?
Nije mogao progovoriti, draga.
- Ellian! - Ellian!
Ne možemo se vratiti na staro.
Ne možemo se vratiti na...
Ne možemo se vratiti na staro.
Ellian!
Gubimo svoju curicu.
Moramo nešto učiniti.
Svjetlo.
Da.
- Ellian. - Jesi li ozlijeđena?
- Mislili smo da smo te izgubili. - Ellian, žao nam je.
Sebično smo sebe gledali mi, a tebe ne
Trebali smo
Vidjet' to
Al' činili mi smo najgore
Pa smo izdali te
Imala si pravo, Ellian.
Trebali smo biti bolji.
Nijekali smo sav tvoj strah!
Nijekali smo sav tvoj bijes!
Izdali smo svu tu muku I tvoj silan jad i stres!
Ne znam kako smo porekli to Da si nam ti sve voljeno!
Nismo tad ti rekli da si naša
Bez obzira na sve!
Planine dok se ne sruše I zvijezde dok ne potamne!
Ono najbolje od nas si ti.
I uvijek si bila.
Jako nam je žao što si mislila da to nije istina.
Da barem mogu vratit' Sve što nekoć bilo je!
Al' život nekad ima drugi plan!
I vrijeme sad je možda Da se vrata zatvore!
Čeka nas novi dan!
I znam da nema natrag I da slijedi promjena!
Nas troje smo svi zajedno u tom!
I možda ispočetka Nama čudno bude sve
Al' volim vas! Mene vi!
Zauvijek!
Tu smo svi!
Da! Stiže mir
I dobro
Bit će sve!
Mama!
Dijete moje.
Tata!
Ellian, ljubavi moja!
GODINU DANAS POSLIJE...
Stvari su zaista drukčije ovdje.
I priznat ću da sam sumnjala.
Ali moram reći
da su moji roditelji naporno radili, a život je prilično dobar.
Ima nekoliko promjena.
Za početak, moja mama sada živi u toj kući,
a tata živi u onoj.
A ja ne čistim svoju sobu u nijednoj od njih.
No stalno me gnjave oko toga, što je zapravo i lijepo.
O, ne.
- Princezo Ellian. - Nazara!
Obećala sam da neću koristiti baklju danas,
ali kralj i kraljica traže audijenciju.
Što?
I to veliku.
Sretan rođendan!
Upadaj, sunašce.
- Jesmo te. - Sretan rođendan!
- Bit će jako opušteno. - Da. I jako maleno.
Daj joj dar, Mali Joe.
Uz nogu!
Princezo, pozdrav.
Arhimede! Ne!
Čestitke, princezo.
Flinky, momče, imam nešto za tebe.
Ma vidi ti njega!
- Pozdrav, princezo Ellian. - Proroci!
Samo moramo reći da smo jako ponosni na tebe.
Ali ako se itko drugi u tvom životu pretvori u čudovište, molim te, nemoj...
oklijevati nazvati nas.
Mjesta.
Sretan rođendan, dušo.
Mama! Tata!
Znamo da nisi letjela koliko si htjela prošle godine i...
Mislili smo da bi ove godine trebala letjeti sa stilom.
Ovo je najbolje sedlo koje sam ikad vidjela!
Ekipo, isprobajmo ovu divotu.
- Ellian, vrati se do devet. - Tata, rođendan mi je.
U redu.
Do deset!
Javit ću ti kad stigne doma.
- To je moj svijet! - Fob.
Lud je, ma znam!
Ali je ipak nam uspio plan!
Starci su mi razdvojeni
Al' smo obitelj I sretni smo svi!
Nema zla! Nema tajni!
Živim napokon sad
Slobodna ja, i obična Sad kad su zvijeri mi starci!
Spremna na let, moj je sad svijet Sretna što zvijeri su starci!
Sigurna sam, sretna sam ja Sad kad su zvijeri mi starci!
Baš najbolji starci!
I zauvijek ostat će
Tu!
ZAČARANI
Prijevod titlova: Dejan Rakar