Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Oftast känner jag mig trygg.
Men jag har fortfarande mina svaga stunder.
Jag frågar konstant min rådgivare: "Det är nästan nio år nu.
När ska jag komma över det?"
Hon svarar: "Det gör du inte."
Det enda stället som har gett mig trygghet i mitt liv är boxningsringen.
Hon har haft flest knockouts inom damboxningen.
Ett, det finns regler. Varje slag är planerat.
Hon är världens bästa. Den mest kända kvinnliga boxaren.
Två, jag hade så mycket ilska.
Boxningsringen var det enda stället där jag kunde få utlopp för det.
Och nummer tre, boxningen var min överlevnad.
En proffsdamboxare som lever ett dubbelliv.
Den förberedde mig för hur jag skulle fly mitt eget öde.
Slå mig så hårt du vill, så många gånger du vill.
Kanske får jag stryk.
Kanske blir jag knockad.
Men du kan inte döda mig, din jävel.
EN ORIGINAL-DOKUMENTÄRSERIE FRÅN NETFLIX
Christy började boxas efter en utmaning från sina klasskamrater på college
om att delta i en Toughman-tävling.
TURNERING
Hon hade aldrig boxats tidigare.
Hon hade förvisso slagits, men det var inte i en ring.
Jag gjorde så här.
Christy slog till
och såg sig omkring för att hitta henne.
Hon låg vid hennes fötter. Utslagen.
Hon var stor, 175 cm lång och 68 kg.
Ett slag så var hon ute.
Jag hade aldrig gått på boxningsgym.
Att få in det knockoutslaget är det största man kan uppnå.
Jag gick tre matcher.
Jag vann 300 dollar.
Jag var såld.
Pengar!
Och efter en av matcherna sa en promotor
att han hade en tränare från Bristol, Tennessee
som kunde träna mig.
Christy Salters. Mästare.
Han hette Jim Martin.
Han hade 26 professionella boxningsmatcher
och sparrade med Marvin Johnson, mästaren i lätt tungvikt.
Jag blev uppspelt. "Jag kan. Jag har det som krävs."
Första dagen jag skulle träffa Jim Martin
var min mamma med.
Jag hade min lilla pomeranian,
men när jag gick in kunde jag känna hur allt stannade upp.
"Herregud, vad händer nu?"
Och när jag träffade Jim
frågade jag: "Var är mitt omklädningsrum?"
Han sa inget.
Ingen berättade ens var toan var.
ORANGE COUNTY-FÄNGELSET
Om du kliver in på gymmet,
in i den ringen, in på den arenan,
är du på mitt territorium.
CHRISTYS TRÄNARE
Jag struntade i damboxning.
Jag ville inte bli utskrattad från sporten.
En promotor pressade mig till att träna Christy.
Men jag sa till en av mina boxare:
"Hon ska få gå mot dig,
spöa henne lite och få ut henne härifrån."
Han ville bryta revbenen på mig för att få ut mig från gymmet,
men det hände inte eftersom min mamma var där.
Där var hennes mamma och en liten pomeranian,
som hatade mig.
Så jag fick ställa in det.
Mina boxare sa: "Ge henne en chans.
Jobba med henne. Se vad som händer."
Jag sa: "Okej, jag ger henne en chans. Låt oss se vad hon går för."
När jag först tränade Christy
tänkte jag: "Herregud, den här kvinnan vet ingenting."
Hon gick som med kryckor. Hon var så jäkla klumpig.
Men så såg vi att hon hade bra käke.
Inte alla har det.
Christy har granitkäke.
Slår du henne med en slägga står hon bara där och tittar på dig.
Jag sa: "Du ska bli boxare."
Kom igen.
Vi började leta efter den perfekta sparringpartnern.
Hon hittade honom.
Jim sa: "Jag har någon som vill sparra med dig."
Jag sa: "Shit. Var då?"
Jag gick in och såg den nya killen.
Jag hörde…
Det lät som en bomb.
"Jäklar, vem är det här?"
Så såg jag att det var en tjej. "Vad fan?"
"Du ska sparra mot henne." Jag: "Va?"
"Fan heller! Jag boxas inte mot henne. Är du galen?"
Men vi klickade.
Hon gav mig flera blåtiror, fläskläppar och alla sådana bra grejer.
Grabbarna får höra: "Jag vet en tjej som slår hårdare."
Hon slår hårdare än hälften av lättviktarna.
Med tiden bevisade jag för honom att jag tänkte stanna.
Jag struntar i vad jag får eller hur hårt jag måste jobba.
På grund av den jag är, tänker jag bli bäst på gymmet.
Hon jobbade hårdare än männen.
Hon gjorde allt jag sa.
Hon hade nog hoppat från taket om jag hade bett om det.
Sen började han säga det han är känd för att säga…
Jag sa: "Christy, jag ska göra dig till världens bästa kvinnliga boxare."
Skitsnack, tänkte jag.
Jag trodde aldrig det skulle bli något.
Även om du gör mig till den bästa
så får ingen betalt för det.
I lättviktsdivisionen, från West Virginia,
välkomnar vi Christy Martin.
När Christy dök upp ringde jag matchpromotorerna.
"Jag vill ha Christy på matchkortet."
De sa: "Vi tar med henne, men vi betalar henne inte."
Alla trodde det var ett skämt.
En promotor gav oss biljetter inför nästa match.
"Vad är det här?"
Han sa: "Biljetterna du säljer är dina prispengar."
Vi sålde två biljetter.
Christy boxades för 60 dollar.
Jag var så pank, men Jim fortsatte säga:
"Det här kommer att funka."
Och tränare-boxare-förhållandet,
man måste tro på dem, lita på dem.
Ditt liv är i tränarens händer.
Jag såg upp till honom.
Han var på min sida.
Jag har alltid rankat mig själv som en av de fem bästa tränarna i världen.
Men jag behöver något bra att jobba med.
Och det hade jag med Christy.
Hon var en Mike Tyson-typ.
Den här tjejen kan slå.
Hon är borta!
Vi fick alla att resa sig.
Ingen kunde tro att en kvinna gjorde detta.
Till och med matchpromotorer sa:
"Jösses, hon stal min publik."
"Hon var bäst i kväll. Alla älskade henne."
Christy!
Det handlade inte om att bli damboxare. Jag ville bara bli boxare.
Efter en av matcherna, jag var så uppspelt och alla var glada…
Jag kysste honom.
Jag vet inte ens vad som hände.
…via West Virginia,
presenterar vi Christy "Gruvarbetarens dotter…"
Jag är en gruvarbetares dotter.
En gruvarbetares barnbarn.
Uppvuxen i kolgruveland.
Det är bra människor.
Men det finns inte mycket där.
Inte ens en stad. Det är bara en liten vägsträcka.
Men när min mormor gick bort ville jag köpa huset,
så jag hade ett ställe att bo på när jag hälsade på familjen.
Jag har dåligt samvete för att jag låtit det förfalla.
Men förhoppningsvis kan vi ändra på det.
Och återställa det.
Det är viktigt att alltid kunna åka hem.
När Christy växte upp
kallade alla henne för Sis.
Sis var bara energisk. Hon satt aldrig och tittade på tv.
Pappa var idrottare, så jag spelade Little League-baseboll.
Jag spelade faktiskt på pojklaget.
Och inte på vilken position som helst.
Hon var catcher.
Jag spelade även basket.
Jag var faktiskt rätt bra.
Hon representerade delstaten i två år, så hon var jättebra.
TJEJBASKET - TOPPSPELARE 1984
Jag träffade Sherry genom basketen.
Hon var idrottsstjärnan på Mullins High School.
Du vill vara vän med och vara nära stjärnan.
BARNDOMSVÄN
Hon frågade mig om vi kunde träna ihop
och spela basket ihop.
Men så började känslor komma
som inte var de normala känslorna.
Det som blommade upp var…
Jag visste inte vad det var. Vi hade inga källor.
Det fanns inget internet. Ingen att prata med.
Du visste att du behövde dölja det.
Enligt mig
visste de flesta eller anade det.
Men mina föräldrar blundade för det.
På gymnasiet
hade Sis alltid flickvänner.
Och då menar jag vänner.
Inte en chans att de inte visste när jag kom in i bilden.
Jag tror de bara förnekade det.
Det är inte vad du önskar för ditt barn.
Jag blev inte uppfostrad så.
Jag var tvungen dölja mitt riktiga jag.
Och jag var arg.
Men om jag inte hade burit på allt det jag hade inombords
hade jag nog inte blivit en så bra boxare.
Jag tog hand om henne.
Jag har alltid velat skydda henne.
Det gällde allt. Jag vet inte hur det gick till.
Från en hatsituation till en kärlekssituation.
För jag hatade att hon var på gymmet första gången hon kom.
Vi blev överraskade när de startade ett romantiskt förhållande
eftersom han var så mycket äldre än hon.
Det var stor åldersskillnad för han är äldre än jag.
Le!
Jim var snäll mot henne.
Han tog hand om henne.
Jag älskade honom som en son.
Som jag var mot Christy var jag aldrig mot någon annan kvinna.
Hon var inte rädd för att prata med mig om något.
Jag kände att jag kunde berätta allt om mig för honom,
till och med allt det dåliga i tidigare förhållanden med kvinnor.
Det störde mig.
Hade jag vetat det från början hade jag kastat ut henne.
Men Christys förflutna var hennes förflutna.
Det hade inget med vår framtid att göra.
Vi gick till Kmart eller Walmart,
köpte två ringar
och gifte oss.
Jag gifte mig även med boxningen.
Han gav mig en möjlighet och jag var redo att utnyttja chansen
och gör mest möjligt av den.
VÄLKOMNA TILL FABELAKTIGA LAS VEGAS
Nu är det upp till mig som promotor att skapa det jag kallar spänningens magi,
och det är det som skiljer mig från "medelmossig" till briljant.
Älska eller hata. Don King var världens största promotor.
Han ordnade flera minnesvärda matcher.
En ny era inom boxning.
Promotade legender.
KING BERÄTTAR ALLT
Jag tänkte aldrig:
"En dag ska jag boxas för Don King."
Varför värva en kvinna?
Men allt handlar om timing.
Till slut fick vi till ett möte på Don Kings kontor.
Don Kings kontor.
Jag var den första damboxaren där.
Så jag tog fram en VHS och satte i den.
Hans spelare fungerade inte.
Så jag reste mig och började skuggboxas för honom.
Då bröt han ut i sitt kända Don King-skratt.
Han sa: "Jag älskar dig. Här är kontraktet."
Och vi sa: "Kan vi låta vår advokat läsa kontraktet först?"
Han sa: "Kontraktet lämnar inte bordet."
Sen sa han: "Hur mycket fick du sist?"
"Bara några hundra dollar."
Han sa: "Vill du slåss för 5 000 dollar per match
eller ett par hundra?"
Vi sa: "Ge oss kontraktet."
Hur kände du dig?
Rik.
Låt mig presentera boxningens första dam, Christy Martin.
En dynamisk och vacker boxningssensation.
Han marknadsförde mig på samma sätt som männen.
"Resten är upp till dig, Christy."
Jag boxades överallt. Jag gick matcher i Vegas varannan vecka.
Inga pauser.
Ingen särbehandling.
Jag kände mig tvungen att slåss aggressivt för att inte ge någon
en ursäkt att säga något negativt om min match.
Christy Martin i rosa, som går efter Sonja Dunlavey.
Hon kan slå. Hon är en atlet, så se på rörelserna.
Titta!
Höger hand!
Hon är nog är ute.
Det är över.
King älskar pengar.
Han visste att jag gjorde stort intryck och fansen ivriga.
När Christy kämpade mot "Slammin" Sue Chase, hörde jag…
Jag vände mig om och där satt Mike Tyson.
Hejandes på Christy.
Vilken slagväxling!
Jag satt i fängelse.
De pratade om "Gruvarbetarens dotter",
att hon slog knockouter och var jättespännande.
Och jag sa: "Lägg av, för fan!"
Men så började jag gå på hennes matcher.
Hon hade många hårda slag. Underhöll publiken.
Hon gav alla valuta för pengarna.
Hon kastas inte omkull.
Jag sa: "Sätt Christy på min förmatch."
Jag kunde aldrig drömma om att värma upp för Mike Tyson.
Hur hände detta?
Jag är från en stad i West Virginia med 500 invånare
och här står jag mitt i en stor match på en pay-per-view-show.
Mike Tyson återvänder live på pay-per-view från MGM Grand.
Det var nog första gången där jag tänkte: "Oj fan,
jag har klarat det om jag lyckas idag.
16 MARS 1996
Martin ska ta sig an Irlands Deirdre Gogarty.
Den första dammatchen som visas på pay-per-view.
Ur en boxares perspektiv är det jättestort.
Halva planeten ser på.
-Bruno! -Knockout från Tyson i femte!
Wow.
-Jag vet inte om det är min dag. -Lugn. Det är spänningar och nerver.
Christy bad före matchen.
Jag var också nervös.
Men jag visade det inte.
Mitt jobb var att peppa henne.
Mår du bra?
Don King var livrädd.
Han sa: "Herregud, går detta i stöpet
kommer folk att hänga mig."
Han sa: "Svik mig inte, Christy."
"Snälla, svik mig inte. Gör det till en bra match."
När jag gick ut mot matchen
hörde jag hur några buade på mig.
"Herregud! Folk buar på mig inför 100 000 personer."
Jag ville inte se en tjejmatch
och jag var inte så imponerad över att vi hade en.
Jag blev så jävla arg.
Många berusade människor skrek oanständiga saker.
"Nu måste vi titta på en kvinnas nymodiga cirkus."
"Herregud, det här går inte bra."
Det här är en kvinnlig höjdpunkt inom lättviktsdivisionen.
Jag var så ivrig.
Och samtidigt så rädd.
Men sen var det som om någon tryckte på knappen.
Gå till hörnen och vänta. Lycka till.
Om du vill att fansen ska minnas ditt namn
måste du visa vad du går för.
Hon kan slå! Titta, vilken idrottare.
Gogarty är nere.
Hon slår tillbaka, går hårt mot Christy Martin.
Martin svingar vilt.
Jösses!
Gogarty kommer tillbaka.
Det var ett krig.
Publiken blev som galna.
Alla hejade på oss båda.
Ja!
Jag är ingen läkare, men det är en bruten näsa.
De kunde inte stoppa näsblodet.
Bra jobbat.
Läkaren kom till mitt hörn
och jag sa: "Jag mår bra. Stoppa inte matchen."
Hon blöder mycket. Jag har aldrig sett något liknande.
Alla filmstjärnorna reste sig.
"Jäklar, vilken match."
Detta är underhållning.
De visade hela världen två kvinnor som kunde slåss så där,
som hade den passionen, som kunde blöda så där
och ändå fortsätta rond efter rond.
Ännu en rasande slagväxling.
En underbar känsla.
Publiken blev verkligen galna.
Båda visar enastående beslutsamhet.
Ingen av de unga damerna lär ha fått tillräckligt betalt
för ansträngningarna här i kväll.
Jag var osäker på beslutet,
men jag visste att vi bjudit på en rejäl match.
Alla tre röstar för att vinnaren är
"Gruvarbetarens dotter" Christy Martin.
Jag stod i hörnet.
Jag var stolt för jag visste att hon gjort det jag lärt henne.
Jag gav precis allt jag hade av energi i den matchen.
Jag la mig i duschen och trodde jag skulle dö.
När jag kom tillbaka till mitt hotellrum var min telefonsvarare full.
Förfrågningarna från The Today Show, Leno Show, Conan O'Brien.
Och jag blev sårad. Jag ringde min PR-kille
och sa: "Varför vill någon spela ett så dumt spratt?
Jag kämpade verkligen hårt."
Han sa: "Du förstår inte. Det är på riktigt."
Och jag bara: "Va?"
Christy Martin kämpade mot Deirdre Gogarty i sex brutala ronder
inför miljoner tv-tittare i 170 länder.
Alla pratade om Martin-Gogarty.
Jag har inte mött någon som inte blev oerhört imponerad.
Många boxningsfans sa att matchen,
inget illa menat,
var den mest spännande den kvällen.
Att bli kvällens match på en Tyson-show, det drömmer du inte ens om.
Jag tror att hon bröt näsan, blodet flödade hela matchen.
Blodet överallt fick alla att resa sig och följa med.
Kanske den mest lukrativa blödande näsan i boxningens historia.
Martins match den kvällen satte damboxning på kartan.
Det var hon, utan tvekan.
DÄRFÖR ÄR HON MÄSTARE!
Åttio miljoner tittare såg vår match.
Jag kände mig redo att utnyttja chansen.
Så många sa: "Du kan inte göra det. Du klarar det aldrig."
Okej, vänta och se.
Christy Martin!
Den bästa kvinnliga boxaren. Välkomna Christy Martin.
Hon är en stjärna.
Alla filmstjärnorna och sportprofilerna kände henne.
Även folk utomlands.
Vi undviker att bli förälskade i dem vi rapporterar om.
"Åh, där är Sis."
"Sis är känd."
Ska jag slå någon försöker jag träffa hakan…
Jag var med på varenda tv-show. En efter en.
Martin bedårade boxningsvärlden nyligen.
Prestationen gav henne omslaget på Sports Illustrated.
"Du ska på omslaget till Sports Illustrated."
"Ni skämtar!"
Hon är den första damboxaren som får den äran.
Jag gick och köpte ett ex
så att kassören skulle känna igen mig,
men det hände inte!
Förr var de längst ner på boxningsstegen,
nu är det stor efterfrågan på kvinnorna.
Plötsligt satte promotorerna dammatcher på varje kort.
Hon mottar slag från Christy Martin nu.
Wow.
Alla kämpade sitt bästa mot mig,
sitt allra bästa, för jag var störst.
Se på dem, tå mot tå!
Det kändes som alla väntade på att jag skulle fela.
Se på kriget!
Vad sägs om det?
Det skulle inte ske. Jag gick ut hårdare.
Se hur den snurrar!
Hon går in ringen med en plan: Att lägga dig i mattan.
Hennes slag sårar.
Jag ville knocka någon med varje slag jag utdelade.
Adrenalinkicken gör dig så hög.
Don King gav Christy ett fyraårskontrakt.
Hon ska bli miljonär.
Vi köpte bilar.
Vi köpte basketplaner. Vi köpte en pool.
Vi köpte smycken. Och kläder som hade fyllt halva rummet.
Vi köpte allt.
Vi var stenrika.
Bäst i världen.
Se hur långt hon kom.
Hur högt hon nådde.
En sann dröm för oss alla.
Jag var på toppen.
Publiken var som galna och skrek: "Christy!"
Nittio procent av alla slag på gymmet
hade Christy Martins ansikte på sig.
Från Crawford, Texas, Lisa Holewyne!
Hon var mästaren
som andra boxare ville fälla.
Jag får kritik från andra damboxare.
De vill att jag ska bära dem på mina axlar
och lyfta fram dem. Men detta är business.
Jag marknadsför bara Christy Martin.
Christy var frispråkig,
lätt att ogilla.
Kvinnor i dag tjänar mer pengar än någonsin av en anledning.
Det är showen Christy Martin bjuder på
när jag går in i ringen.
Jag tycker att de borde skicka 10 % av sin plånbok till mig.
Det var stor skillnad
mellan Christy Martin och alla andra kvinnor.
Alla kvinnliga boxare hade ett jobb
och försökte få ledigt till matcher.
Hon kunde ha sagt:
"Det finns andra kvinnor som är bra."
Hon kunde ha blandat in det ibland.
Jag sa alltid att när Christy lägger av,
är damboxning inte längre intressant.
Vet du varför?
För hon var feminin.
Christys image var lika viktig som hennes boxningsförmåga.
Christy var känd som "granntjejen".
Och hon tänkte varken se ut eller bete sig som en kille.
Hon är en typisk hemmafru. Hon lagar mat,
fixar håret, målar naglarna.
Får jag göra dig lite generad?
-Visst. -Du ler vackert.
Du har väldigt attraktiva drag.
Okej.
Vem kommer på evenemangen?
Män.
Om Christy inte sålde biljetter
struntade jag i hur bra hon var.
King hade inte satt henne på korten.
Jag vill säga en sak. Fin klänning, Andrea.
Det är första gången jag ser dig klädd som en kvinna.
Hela inför-matchen-hajp-skitsnacket,
jag gillade det.
Småstaden i W. Virginia, gruvarbetarens dotter, baby.
Hon är inte någon. Därför måste hon snylta på andra.
Jag sa till Christy: "Lycka till."
Jag fick höra: "Lycka till med att bli utslagen."
Jag sa så mycket dumt.
Du ska få ditt livs värsta omgång.
Om inte din flickvän har gett dig det redan.
Vad var det?
Vet du vad?
Jag hade en massa elaka kommentarer om…
…homosexuella.
Det finns damboxare som kommer in
med flanellskjorta, kör en jeep,
kort frisyr. Den manlig typen.
Men även Jim uppmuntrade det beteendet
och jag sa till honom: "Du förstår inte.
Om jag fortsätter med det
kommer mitt förflutna dyka upp."
Eftersom Martin har problem med sin motståndares läggning
kastar hon slängkyssar mot henne före matchen.
Det borde irritera.
Men det hände inte
och jag fortsatte att säga negativa saker.
Först måste hon bevisa för mig och läkarna att hon är en kvinna,
därefter kan vi arrangera matchen.
-Att hon är kvinna? -Precis.
Vi kämpade alla med samma identitet i en manlig sport.
Det var få kvinnliga idrottare som var tillräckligt modiga
att vara sig själva vid den tiden,
däribland jag själv.
Du tror att du är en man.
Du slår inte ens som en pojke. Du suger.
Jag gillar ditt snack.
Du lever som du lär.
Men om du säger det bör du bevisa det också.
17 NOVEMBER 2001
Jag var laddad och redo att möta henne.
"Jag är för stark för tjejen. Jag är för stor för tjejen."
Släpp loss henne bara.
Hon ska ner.
Hon var mycket större och starkare än jag.
Lisa var också världsmästare,
så jag var tvungen att vara smart.
Jag studerade hur alla de stora legenderna slogs.
Sugar Ray Robinson, Ali, Frazier, Carmen Basilio.
Alla de är stora schackspelare.
De kan förbereda dig, inte för ditt nästa drag
men för sitt nästa.
Jag sa: "Hon kommer till mig."
Men Christy gjorde inte det.
Jag bestämde när jag skulle ta kombinationerna,
när jag skulle ladda för en rejäl höger.
Jag var frustrerad
och förvånad.
Du kunde inte ha sagt att tjejen hade bra fotarbete,
bra drag och bra försvar
för de flesta kvinnorna fick henne aldrig att visa det.
Christy kunde boxas.
Hon höll allt kortfattat.
Vik undan. Kom tillbaka. Backa.
Backa.
När Lisa och Christy klev in i ringen
sa George Foreman: "Den här lilla flickan kommer inte vinna."
Om den tredje ronden sa han:
"Den här lilla flickan kommer vinna."
Hon kunde inte stå tå mot tå med Christy.
Lisa fick storstryk.
Vinnaren är "Gruvarbetarens dotter" Christy Martin.
Den största matchen i min karriär. Det suger.
Efter den matchen
var Christy på god väg att bli nästintill oangriplig.
44 VINSTER
Framför kameran var det toppen.
Jag ville inte byta min karriär mot någon annans.
Men mitt privatliv
var raka motsatsen.
Det här är hennes make och tränare, mr Martin. Han är en tuffing.
Jag tror Don King tidigt använde äktenskapet som en säljfördel,
så även Jim blev en stjärna.
På tal om krafter.
Du ska få träffa ett par-team du sent ska glömma.
Hon är professionell boxare. Han är tränaren. De är en knockout.
En liten kyss.
Mediafolket sa alltid: "Ni har skapat historia tillsammans."
Säger du Christy, säger du Jim. Och vice versa.
Jim, kom in här och vänd dig mot kameran.
Hans identitet blev jag.
När han ringde sa han aldrig: "Det är Jim Martin",
utan: "Jim och Christy."
Självklart har vi våra upp- och nedgångar, som alla boxare-tränare har,
men ibland är det lite tuffare.
Har vi problem på gymmet så följer det med oss hem.
Och problem hemma följer oss till gymmet,
men vi bättrar oss.
Allt var så sammanflätat att jag inte kunde komma undan.
Vi har varit tillsammans i sju år. På sju år
har vi haft en natt borta från varandra.
Christy och jag har inga barn.
Vi tröttnar inte på varandra. Vi gör allt tillsammans
och det är det vi gillar.
Hon umgicks inte med kvinnor. Jag umgicks inte med män.
Jag ville inte hänga med andra män.
Hon var hela mitt liv.
Han var en bra tränare för en amatör.
Ett, två.
Men när jag såg dem som tränade riktiga mästare,
insåg jag att jag ville ha en bättre tränare.
Efter så många år
hade Jim lärt mig allt han kunde.
Även om han ville fortsätta som medtränare
bad jag honom åtminstone att ta in någon annan
så att jag kunde nå nästa nivå.
Men han ville inte ha någon annan i hörnet.
Jag jobbade så hårt för att göra henne till stjärna.
Hon borde haft lite mer respekt för mig då.
Min man är min tränare och min manager, heltid, som en dygnet runt-chef.
Kan du knocka honom?
Nej, men ibland lockar det.
Ja. Jag antar att när det här paret slåss…
Christy behövde sparra, så vi drog på handskarna.
Och vi sparrade.
Han är 25 år äldre än jag.
Så jag ville inte satsa 100 %.
Men plötsligt…
Så bara… Han knockade mig.
Jag hade aldrig knockats.
Inte ens fallit omkull.
Du vet när du slår någon på rätt ställe.
Hårt nog för att de ska svimma.
Han visste vad han gjorde.
Jag försökte inte döda henne. Förstår du?
Men jag markerade att hon inte hörde hemma där.
Oavsett hur bra jag trodde att jag var,
eller hur tuff, ville han bevisa att han var chefen.
Det sätter dem lite på plats.
Fattar du?
Är det misshandel?
Ja, han är smart.
Han förklädde det.
Har du knockats någon gång?
Nej.
Nej. Wow.
Jag ville bara lämna honom.
Jag ville bara leva mitt liv i frihet.
Ja.
Borde ha gjort det.
Christy kontaktade mig och ville boxas.
Jag tänkte att det var ett skämt.
PROFESSIONELLA BOXARE
"Verkligen?"
Herregud! Eftersom, hallå,
jag väger 76 kg och är 180 cm.
Jag är stor och stark. Vad ska lilla Christy göra?
Laila Ali!
ALI-ARVET FORTSÄTTER…
De flesta antar
att jag började boxas för att bli som min pappa.
Så var det inte alls.
När jag såg Christy mot Deirdre
tänkte jag: "Det vill jag göra."
Så jag bestämde mig för att börja.
Jag blev tillfrågad att sparra med Christy inför hennes match mot Ali.
Och jag hade kommit över det tillräckligt.
Man kommer aldrig över en förlust.
Jag minns att jag kände: "Detta är konstigt."
Ali är en stor tjej.
Ali var större än jag med 7-9 kg.
Jag var större än Christy med 4 kg och Ali var yngst.
Det var en galen match.
Vi var de två största namnen då.
Och Jim sa: "Det blir den största i damboxningens historia."
Jag hade aldrig träffat Laila.
Så när jag såg henne tänkte jag: "Fan. Hon är stor."
På invägningen var Christy tvungen att ha armébyxor, stövlar
och mynt i fickorna.
Du trotsade mig, lilla mamma.
Skingra dem!
Hon skrämde mig inte. Jag klankade ner på henne
och hon kände min makt. Jag märkte en liten förändring hos henne
för hon insåg: "Okej, detta är på riktigt."
Jim pratade med mig och jag sa: "Jag är osäker på den här matchen."
Och då valde jag mina ord noga
för jag pratade med någons man och tränare
om hans boxare och hustru.
Alla säger alltid: "Det är din fru där inne."
Och vet du vad?
Om jag sitter där och säger: "Oj, min fru fick ett hårt slag",
"Oj, min frus ögon är lite svullna",
om jag fokuserar på det
så gör jag inte mitt jobb.
Och han sa: "Jag tror att hon klarar det."
Och då var konversationen över.
Vi ska bevittna den viktigaste matchen
i damboxningens historia.
Vi har väntat i månader. Nu är det dags.
Vi sålde 100 000 pay-per-view.
Vi sålde ut arenan i Biloxi. De fick ta in extra stolar.
Den största matchen i damboxningens historia än idag.
Förväntningarna och atmosfären här på arenan är enorm.
Titeln om bästa pound-for-pound-kvinnan.
Christy Martin kommer vara i underläge.
Hon lovar att inte vara underlägsen.
Första gonggongen.
Laila drog till mig högt på huvudet…
Ali med en höger!
…och det rubbade min jämvikt.
Det kändes som om jag slogs och stod i en vinkel.
Se på Christy Martins ansiktsuttryck.
Hon gör allt för att hålla ut.
Christy kom tillbaka till hörnet och sa: "Slåss jag snett?"
Jag sa: "Nej, du står upprätt."
Hon sa: "Det känns som det lutar."
Hennes blick var glasartad och avlägsen.
Hon kämpade på mod och instinkt.
...Laila Ali fortsätter att bombardera henne.
Och Martin är i knipa!
Jag försökte hålla ut, orka lite till,
få huvudet att klarna.
Martin klarar inte att slå tillbaka!
Oavsett vad jag gjorde så var hon på mig.
Hon gav sig inte. Jag kunde inte andas.
Hon kollapsar i hörnet.
Det är farligt att möta någon större och starkare
när du inte ser klart.
Hur mycket klarar hon att tåla?
Det är hörnets ansvar att kasta in handduken om det behövs.
De måsta ta ansvar.
-Lägg press på henne, okej? -Okej.
Jag sa att jag var yr.
Spring runt.
Troligen hjärnskakning.
Men han sa bara: "Nej, det går fint."
Snabb avlossning. Om och om igen!
Jim kunde ha räddat mig.
Tagit ansvar och stoppat matchen. Som en tränare ska göra.
Som en bra tränare ska göra, men det gjorde han inte.
Laila Ali har fått ner henne på knä.
Jag knäböjde.
Ska jag välja de tio värsta sekunderna av mitt liv,
är det nog det tillfället.
Jag valde att inte resa mig.
Hon har aldrig varit nere förut.
Han kunde ha tagit ansvar och stoppat det.
Då kunde jag ha sagt: "Jim stoppade det. Jag gav inte upp."
Men jag gav upp och det är svårt för mig att leva med.
Det är över
och Laila Ali är regerande mästare i damboxning.
När hon slog Christy var det en lyckträff.
Jag ville ha en returmatch.
Jag låg i omklädningsrummet den kvällen.
Jim kollade aldrig om jag var okej.
Han pratade med alla andra istället.
Christy hade minst 30 matcher som hon inte hade förlorat.
Efter så många år på toppen…
Att se din…
…din bästa vän, i princip, få stryk.
Det var ganska tufft.
…det värsta nederlaget i hennes karriär.
Vid 35 års ålder kan man undra vad hon ska göra nu.
FEM ÅR SENARE
Tagit kokain?
Nej, men strax.
-Va? -Jag ska ta lite nu.
Herregud.
En av mina boxare tog med kokain en kväll
och sa: "Du har bett mig sluta med kokain.
Jag slutar. Här är mitt kokain."
Jag tog emot det. "Christy, se vad Derek gav mig."
Jag lät det ligga där några dagar.
Till slut sa jag: "Jag är så olycklig.
Låt mig prova. Låg mig göra det."
Det gick från fredag, lördag till fredag, lördag och söndag…
Onsdag, torsdag, fredag.
…till sex och sju dagar i veckan.
Vi hade kokain på gymmet.
Hon tränade.
Jobba med högern.
Tog kokain.
Tränade.
Tog kokain.
Jag kunde slå på säcken och säga: "Jim, jag är så trött."
Han svarade: "Fortsätt." Så ordnade han en lina…
Jag hade handskarna på.
Jag var hög hela tiden.
Men jag kunde inte sluta.
Jag ville inte sluta.
Jag ordnade linor i en egen påse och gömde den.
Men när jag skulle hämta den igen var den borta,
därför att han hade kameror.
Han filmade allt jag gjorde i huset
utan att jag visste det.
Jävlar. James, du skrämmer mig när du gör det där.
-Va? -Du skrämmer mig när du gör det där.
Jag kallade honom marionettmästaren.
Han kontrollerade allt.
Jag var tvungen att utföra allt han bad om
för att få nästa lina med kokain.
Du fångas på dold kamera när du kommer in.
Vad menar du? Jag var inte på väg in dit.
Alla som är beroende gör nästan vad som helst för att få en lina.
Christy är redo att komma in…
…med en stor kuk.
Han blev sexuellt tillfredsställd av att jag gick runt med en dildo.
Och det var obegripligt för mig.
Varför vill du se det här?
Leta efter mig.
Okej. Vänta. Precis så.
Jag sa: "Du vet att jag är lesbisk.
Vi skiljer oss. Jag ber dig att skilja dig från mig."
Jag skrev till och med ett kontrakt.
"Jag tar hand om alla kostnaderna. Snälla, lämna mig."
Och han slog mig. Slog min tand genom läppen.
Blodet sprutade.
Pratade hon med dig om skilsmässa?
Nej. Aldrig.
Hon nämnde för mig att hon skrev ett kontrakt
som sa: "Låt oss gå skilda vägar."
-Ja, vi pratade om det en gång. -Kan du berätta om det?
Jag tror inte att det… Jag tror det var kortvarigt,
men hon kunde säga sånt och därefter be om ursäkt.
Mina föräldrar kom på besök och jag tog med mamma ut
och berättade för henne då: "Jim filmar och spelar in
allt som vi säger och gör i huset."
Hon stod där och berättade det för mig.
Jag trodde att hon bara sa att Jim var galen.
Jim var mästermanipulatör.
Han hade lurat mamma till att tro att hon måste hålla sig nära honom
för att få veta vad jag gjorde.
Hon trodde nog inte på mig,
men jag trodde kanske att hon skulle berätta för pappa.
Hon berättade att något försiggick.
Men det fanns inget jag kunde göra.
Jag kan inte leva livet för dig.
Du måste leva det själv.
Du måste ta dina egna beslut.
Kvinnorna har bjudit på en show ikväll.
Jag visste inte hur mina resultat såg ut då.
Det var mest förluster.
Men han lät mig inte sluta.
Jag tänkte: "Varför är jag här?"
För jag var Jim Martins personliga bankomat.
Och jag visste inte hur jag skulle komma ut ur situationen.
Jag var hög en kväll och tittade på min Facebook-sida.
Så skickade Sherry ett meddelande.
Så efter 20 år eller så kom Facebook.
Där dök Christys bild upp under "möjliga vänner".
Jag skickade en vänförfrågan
med ett meddelande som löd:
"Är det vänner vi är?"
Så började det.
"Hej, allt bra? Hur är det med mamma och pappa?"
Hon känner min familj, jag känner hennes,
så det var lätt. Det var behagligt.
Från början berättade hon väldigt allvarliga saker.
Så jag visste att hon var olyckligt gift.
Först var det bara på Facebook. Sen blev jag rädd
för han läste allt som sas på Facebook,
så hon sms:ade.
Jag sa: "Han läser allt, alla mina sms också, så ring mig."
Jag frågade henne inte om det på ett tag. Jag ville inte fråga.
Jag tänkte: "Vad fan?"
"Vad är det här?"
Jag var så olycklig.
Till slut sa jag: "Jag ska träffa Sherry."
"Varför ska du träffa… Ska du träffa Sherry?"
Som om jag skulle träffa en av mina ex.
Hon sa: "Vi ska prata om gamla tider."
Jag trodde inte på henne.
Han sa: "Får jag följa med?"
Och jag sa: "Absolut inte."
Och då sa han:
"Om du åker så dödar jag dig."
Och jag vände mig om, stannade, såg honom rätt i ögonen
och sa: "Gör det du måste."
Så gick jag.
18 NOVEMBER 2010
När hon dök upp och vi såg varandra,
och det bara… Du vet, det var…
Jag kunde knappt andas.
Hon omfamnade mig.
När hon kysste mig
var vi rätt tillbaka i gymnasiet igen.
Jag tror att vi båda svävade.
20 NOVEMBER 2010
Jim började ringa.
"Sis har gjort det här och hon kommer inte hem.
Kan du ringa henne?"
Jim ringde alla i jakten på mig.
Ja, han ringde till mig.
Han klarade inte att återfå kontrollen.
Jag ringde Sis
och sa att hon behövde komma hem.
Sen kunde inte hennes mamma göra det heller.
Jag väntade hemma. Jag visste inte var hon var.
Till slut så svarade hon.
Hon sa att jag kunde flyga och fara.
Därefter började han ringa alla,
från mina släktingar till vänner:
"Christy är lesbisk. Hon har lämnat mig."
Och han hade börjat skicka bilder till alla.
Alla.
Jim sa: "Jag ska skicka en bild till dig."
Det var en hemsk bild.
Jag fick reda på att han hade skickat samma bild till fler.
Han satsade på att rasera allt i hennes liv.
Det här var min hämnd.
Vad mer kan du göra mot mig?
22 NOVEMBER 2010
På måndagen reste jag till Daytona.
Han ringde mig och sa: "Jag är så nära att jag kan vidröra dig."
Jag såg mig omkring och försökte hitta honom.
Men jag såg honom inte.
"Jag har sett er."
"Du såg oss inte."
Jag sa: "Jo."
"Vad bar Sherry?"
Jag sa: "Hon hade en lila ryggsäck över vänster axel."
Då blev hon tyst.
Då visste hon att jag hade sett dem.
Jag sa: "Nu åker vi hem."
23 NOVEMBER 2010
Kl 15:45 ringde han och sa:
"Hon är hemma."
Jag gick in och var på väg till sovrummet.
Hon kom gående i hallen.
Jag sa: "Jag har sådan huvudvärk. Jag lägger mig en halvtimme."
Och medan jag låg där
så hörde jag hur han slipade en kniv.
Christy tog en tupplur. Hon ringde mig när hon vaknat.
Och…
Jim kom in i rummet.
Hon sa till mig: "Han har något bakom ryggen."
Han la handen bakom ryggen,
tre eller fyra gånger.
Jag hörde honom säga: "Jag måste prata med dig."
Och då sa hon högt:
"Jag pratar med dig när jag är klar med Sherry."
Jag kände hur det skulle påverka honom.
Och som väntat sa hon: "Jag måste lägga på."
Och omedelbart högg han mig tre gånger.
Rätt under min arm.
Det fjärde knivhugget var i mitt bröst.
Blodet sprutade.
Vi började bråka. Vi ramlade omkull.
På något vis hamnade vi på golvet från sidan av sängen.
Jag sparkade honom. Och då…
Jag skar mig benet.
Jag vet inte hur det gick till.
Han slog mitt huvud i byrån.
Jag fick tag i knivhandtaget. Handen slant och jag skar mig här.
Han slutade plötsligt och lämnade mig där
för att ta hand om skärsåret.
Jag hörde hur det gurglade i lungan så jag visste att den fylldes med blod.
Han gick in och ut ur rummet för att se om jag dött.
Jag bönade: "Snälla låt mig inte dö."
"Förlåt Jim. Det var ett misstag."
"Jag älskar dig."
Men när jag insåg att han tänkte låta mig dö
sa jag: "Jag har aldrig älskat dig."
"Du är en skitstövel."
"Jag är din bankomat."
"Du utnyttjade mig."
Plötsligt stod han vid mina fötter
med min rosa 9-millimeter.
Jag sa att han inte vågade skjuta mig.
Och så sköt han mig.
Och plötsligt dog min kropp.
Och jag tänkte: "Nej, jag vill inte dö."
"Jag måste ut. Jag måste överleva."
"På något vis måste jag överleva."
Jag bad så hårt. "Snälla Gud, ta mig härifrån."
Och då hörde jag att duschen startade.
Det var svaret på mina böner.
Min enda chans att ta mig ut.
Som om någon hade tryckt på en knapp.
Jag sprang ut i vägen.
Den första killen körde förbi.
Men den andra killen, Rick Cole, min ängel, stannade.
"Snälla, låt mig inte dö."
Och: "Förlåt att jag blodar ner baksätet."
911. Vad är din nödsituation?
Hon heter Christy Martin och hon har blivit knivhuggen.
Av vem?
-Av sin man? -Ja.
Han tog mig till sjukhuset.
De hade en slags bår utanför
som han la mig på. Allt började.
Senaste nytt, en världskänd boxare ville ut ur sitt äktenskap
men kom knappt ut ur huset.
Christy Martin sköts, knivhöggs och lämnades för att dö.
En vän sms:ade mig
och jag körde nästan av vägen.
Jag bara: "Vad f…"
Jim Martin sköt och knivhögg henne i hemmet
när hon berättade att hon träffat en kvinna.
Historien verkade bara växa och växa
och jag tänkte: "Herregud, visste vi något?"
Polisen säger att de fortfarande försöker hitta 66-åriga James Martin.
Troligen beväpnad och farlig.
När jag rymde från polisen, när jag blev rädd och stack…
Det var fel. Jag borde ha stannat där.
Jag sov i ett skjul bland gräsklippare.
En kväll åkte vi till en man
som var god vän till Jim och som bodde i närheten av honom.
Vi kände doften av Jims parfym och visste att han var i närheten.
Mannen hittades med en blodig kniv
nära ett skjul bakom ett tomt hus.
Hade jag fått tag i honom hade jag dödat honom.
Jag hade inte gjort det lätt heller.
Visste du att Christys pappa och bror letade efter dig
när du var borta? Visste du det?
Varför gjorde de det, tror du?
Jag vet inte.
Kanske skjuta mig eftersom det är deras dotter.
Sherry ringde mamma från sjukhuset.
För att berätta hur jag mådde.
Hon bad Sherry hålla sig undan när hon kom dit.
Här dyker hon upp flera år senare,
så blir jag skjuten och knivhuggen och mamma inbillar sig
att det är Sherrys fel.
Det fanns inget medgivande om att det var Jims fel.
Det var hennes fel och mitt fel, i en månad eller två.
Jag pratade med mamma och sa att han hade försökt att döda mig.
Och att det lika gärna kunde varit hon som sköt.
För…
Hon tog alltid hans sida.
Hon pratade knappt med mig då
och det var…
Det dröjde länge innan hon gjorde det.
AKUTINTAG
Jag ringde för att prata med Christy
och jag sa:
"Går det bra?"
"Vem är Sherry?"
En sak är säker, jag kröp inte ut ur garderoben.
Jag sparkade ner dörren: "Här är jag."
Händelsen fick allt att komma ut.
Jag minns att jag hörde nyheterna om makens attack
och att hon var lesbisk.
Och jag tänkte: "Du vet aldrig vad någon går igenom."
Ibland vågar vi inte vara oss själva. Av rädsla för att inte bli accepterade.
Vi har en mask av sunt förnuft.
Vi måste vara något som hela samhället älskar.
Jim sa alltid
att boxningsvärlden skulle vända mig ryggen
och även fansen.
Det var verkligen raka motsatsen.
Det händer hela tiden. Våra rädslor besannas aldrig.
Men rädslan för att de ska besannas skadar oss.
Ingen inom boxningen bryr sig om att hon är gay.
Christy Martin här, på väg in på farligt område.
Om du kan slåss så där, vem bryr sig?
Det är bara: "Okej, så hon är gay.
Vad fan? Försökte hennes man döda henne?"
Först knivhuggen, därefter skuren…
INLEDANDE PRÖVNING 22 DECEMBER 2010
…slagen med pistol,
huvudet bankat mot en byrå
och sen skjuten.
Christy Martin satt tyst
medan åklagaren beskrev hur hon påstår sig ha blivit attackerad
av sin 67-årige make, Jim.
Rättegången ska äga rum i maj
och Jim Martin har redan åberopat sin oskuld.
Vi ser fram emot Christys dag i rätten och ett rättvist resultat.
Jag är en kämpe och jag älskar boxning.
Jag tänker fortsätta karriären
och inte låta det som hände mig stoppa mig.
Jag ville tillbaka.
Men mest av allt ville jag visa Jim att jag kunde vinna utan honom.
Allt som hände,
på alla sätt som Jim Martin sa att han skulle förgöra henne på
om hon inte kom tillbaka och slogs,
hade varit sant.
Jag var aldrig avundsjuk på Christy, för jag visste vad jag hade skapat.
De tittar på min Rembrandt.
Som jag skapat.
De lovordar den
utan att veta att de hyllar mig och jag bryr mig inte,
men jag vet att hon är där tack vare mig.
Okej.
Ett, två.
Först ringde jag Miguel Diaz.
Miguel Diaz är min cutman.
Han säger alltid: "Alla måste veta
att jag inte var i ditt hörn mot Gogarty."
Miguel är mi papi.
Jag älskar honom och frågade honom
om han ville träna mig.
Jag sa: "Är du säker?
Kommer du klara av att boxas igen?"
Hon sa: "Jag vill bara veta om du vill träna mig."
Så jag svarade: "Ja, absolut."
Och tänkte att det kanske var om fem månader,
om sex månader.
Men inom 24 timmar var jag på boxningsgymmet.
Kulan kvar i ryggen.
Jag var klar.
"Mot seger nr. 50."
-Jag känner henne. -Sådär, ja.
Hon går för seger.
Det är svårt för boxare att förstå när deras karriär är över.
För inuti deras huvuden
kämpar de fortfarande helt till slutet.
Det är det enda de kan.
När vi kliver in i ringen och alla applåderar,
då är vi beroende. Vi är fast.
Ingen drog kan ersätta den känslan. Den kan inte beskrivas.
Du vill inte släppa den.
Det var så svårt att ge mitt stöd
och inte bara kräva att göra det enda rätta, enligt mig,
vilket var att inte boxas.
Hon gillade inte Christy Martin. Hon ville att jag skulle vara Christy Salters.
Men jag är inte det.
Säger du att jag inte kan göra något, vänta och se.
För säger du det, så gör jag det eller dör.
4 JUNI 2011
Mina damer och herrar, vi fortsätter nu
med ett speciellt nummer
på sex ronder à två minuter
med damboxarna.
Hon tänkte inte sluta.
Och ingen skulle hindra henne.
Vi introducerar först det blå hörnet,
från Auburn, Washington,
här är Dakota "Solid" Stone!
I det röda hörnet,
i kväll är hon ute efter seger nummer 50,
från Bluefield, West Virginia,
Christy Martin!
Första ronden hade vi bra slagväxlingar.
Där är högern! Perfekt!
Christy Martin vann den enligt mig.
Det gick bra.
Bra slag av Christy Martin.
Jag sa till Christy: "Använd jabben.
Överdriv inte."
Ständig publikfavorit, Martin.
Men det är nästan omöjligt att ge sådana instruktioner till Christy.
Räckviddsfördelen igen.
Det är en fyra…
Perfekt höger av Christy Martin.
Hon verkar ha skadat handen.
Hon måste komma under jabben och knuffa bort…
Bra höger!
En rejäl!
Ingen hade knockat henne förut.
Vilken högerkrok av Christy Martin. Vackert genomfört.
Men jag bröt handen.
Det är det värsta man kan göra, kasta högern över högern
mot huvudet.
Gonggongen.
En 10-8-rond för Christy Martin.
Domaren kom och frågade: "Hur mår hon?"
Jag sa: "Okej. Hon mår bra. Inga problem."
"De sista två ronderna ska vi jabba."
-Högern du pratade om. -Hon har skadat handen.
Den enda gången
jag kände smärta i boxningsringen var när jag bröt handen,
men det var inte tillräckligt smärtsamt för att ge upp.
Jag kunde fortfarande utdela slag med den.
Hon tar poäng.
Se hur hon jobbar med en hand.
Jag dominerade matchen, jag hade knockat Dakota Stone
och ledde med minst tre poäng på alla kort.
Femtio sekunder kvar.
-Hon skadade handen igen! -Ja.
Hon landade högern.
Hon gjorde så här.
Läkaren sa: "Du slår inte.
Du ryggade tillbaka den ena gången."
Jag vädjade. Jag mottog inga slag.
Jag vann ronderna. 50 sekunder från min 50:e vinst.
Jag måste fullföra.
-Hon vill fortsätta. -Det vill hon.
-Snälla. -Hon vill fortsätta.
Jag avbryter det. Det är över. Förlåt!
David Mendoza säger att det är över!
Så vinkade han av matchen.
Den jävla doktorn kom in och bad alla att bryta.
Hon sparkar i väg sitt munskydd. Hon kan inte fortsätta.
Om hon inte hade tagit den högern…
Hon ledde, knockade motståndaren.
Hon ledde.
Och jag sa:
"Hur?"
Mina damer och herrar, efter att ha frågat läkaren
har domare David Mendoza stoppat tävlingen
på grund av att Christy Martin har skadat högerhanden.
Därför är vinnaren på teknisk knockout
Dakota "Solid" Stone.
Läkaren sa:
"Christy, kom ihåg att du pratade på vår läkarkonferens
och sa att läkare måste skydda boxarna från sig själva."
Jag sa: "Fan ta dig. Jag pratade inte om mig."
Hennes hand var bokstavligen grus. Läkaren sa
att det var den värsta handskadan hon någonsin sett.
Läkarna sa till min familj att operationen skulle ta ca två timmar
sen var jag klar.
Operationen tog sju timmar.
När jag äntligen vaknade
visste jag att något var fel.
Jag kunde inte gå. Jag kunde inte prata.
Min syn var helt förvriden.
Och jag tittade på henne och sa: "Hon har haft en stroke."
Sex månader efter Jims attack.
Jag och Sherry hade beslutat före stroken
att vi skulle gå skilda vägar.
Vi skulle göra slut.
Vi är väldigt olika personer.
Det funkade inte.
Och vet du vad?
Hon kunde ha gått.
Det var avtalet, men det gjorde hon inte.
Hon stannade. Hon tog hand om mig och hjälpte mig att komma igenom stroken.
Och hon gav mig stort stöd i rättssalen.
RÅDHUS
12 APRIL 2012
Christy Martin kom in i salen
förberedd på det som har beskrivits som hennes livs kamp.
Det är "han sa" och "hon sa". Och vet du vad?
Det handlar inte om rätt eller fel,
utan om vem som har bäst historia.
Martin hävdar att hans boxarfru var angriparen.
Jag pratade med hans advokat. Det är deras försvar.
Jag försökte försvara mig. Jag försökte aldrig skada henne.
Jim Martins advokat målade upp en förvirrad bild.
Att kokainet gjorde henne paranoid. Pistolen tillhörde Christy.
Vid den tidpunkten
kände sig Christy Martin hotad,
hennes liv kändes hotat
och hennes karriär kändes hotad.
Han sneglade för att se vem som var där.
Jag ville bara springa fram och slå honom.
Christy och jag sa ständigt fram till rättegången: "Nu tar vi honom."
Christy berättade allt för juryn,
det goda, det dåliga och det fula.
De fick se t-shirten som Christy försökte stoppa blödningen med.
Kläderna hon hade haft på sig, med knivhålen.
Christy sa att Jim kom in en andra gång
med hennes rosa 9-millimeter.
Hela tiden såg jag rakt på Jim.
När han försökte titta bort
sa jag åt honom att titta på mig.
Han skulle inte få se mig gråta.
Det var dags för mig att stå på egna ben. Visa att jag var stark.
Du sköt mig med min egen pistol.
På nära håll.
Och vet du vad, skitstövel?
Jag gick ut.
Jag har insett att min 50:e seger var när jag tog mig upp från golvet
den 23 november 2010.
Den var inte bara min 50:e seger, utan mitt livs största seger.
Kan notarien offentliggöra vår dom.
Ja, herr domare.
Första åtalspunkt.
Vi, juryn, finner den åtalade skyldig till dråpförsök.
Juryn dömde till dråpförsök på ena åtalspunkten
och till mordförsök på den andra.
Jag rörde inte en min när domen föll.
Det stod även i tidningen.
Jag tänkte inte visa någon…
…svaghet.
Förstår du?
Hon är det värsta som hänt mig
sett ur mitt perspektiv nu.
Men jag har haft ett bra liv.
Jag var lycklig.
Du vet.
Nå, det var mitt val.
Jag gjorde det jag utlovade.
Jag sa: "Christy, jag ska göra dig till världens bästa idrottskvinna."
Det är nog det enda jag någonsin sagt som har besannats.
Jim Martin riskerar minst 25 års fängelse. Hans advokat kommer att överklaga.
Om 25 år, om han nu blir 92 år, så får han komma ut igen.
Och helt ärligt…
Han är en sån jävel som jag tror lever till han blir 92.
Om han lever länge nog kommer han ut.
Om jag lever länge nog kommer han inte långt.
Jag har en återkommande dröm som äger rum i mormors hus.
Jim jagar mig.
Han jagar mig runt hela huset.
Jag försöker på alla sätt att komma undan.
Så han inte kan knivhugga mig.
Jag vaknar innan något händer varje gång,
men jag har haft samma dröm i nio år.
Här.
Återigen, varför det här huset?
Varför har jag den här drömmen? Jag har inga svar.
Jag pratar med min rådgivare om det hela tiden.
"När ska jag komma över det?"
Och…
Hon säger: "Förmodligen aldrig."
"Du måste komma underfund med hur du ska leva med det."
Så det är det jag gör.
Det går bättre och bättre.
Vi närmar oss nio år.
Jag klarar mig. Det går bra.
Jag klarar mig inte. Det går bra.
Tack för att ni vill vara en del av Christy Martin Promotions.
Jag uppskattar det.
Det betyder mycket att ni vill boxas på min show.
Till slut nådde jag punkten i livet där jag är jag.
Så här är det.
Kliv ombord eller hoppa av. Det spelar ingen roll.
Jag bryr mig inte längre.
Plötsligt dök Lisa Holewyne upp.
Jag vet inte vad som hände, vilken förändring, vilken riktning…
Om jordens lutning förändrades.
Jag anar inte.
Inte vet jag.
Allt föll bara på plats vid rätt tidpunkt
och vi insåg att vi var en god match.
Jag älskar henne utan tvivel
och jag har aldrig varit så här lycklig.
Jag trivs med mig själv.
Det känns bra att ha en fru som är Christy.
Hon är allt som…
…får mig att må bra.
Så jag vill att hon ska känna sig full av kärlek och liv
och känna möjligheterna till allt annat
och inte enbart att hon är en kämpe.
Och jag tror att hon var en kämpe
och en födkrok för andra.
Jag hoppas att det varar för evigt
och att…
Jag hoppas att jag kan göra henne lika lycklig.
Det var viktigt att Lisa var med mig den här veckan
för att höra min historia.
Och se hur svårt det är.
Och tack vare det
kommer hon att förstå mig bättre.
CHRISTY MARTIN ÄR BLAND DE FÖRSTA KVINNORNA
ATT VÄLJAS IN I THE INTERNATIONAL BOXING HALL OF FAME
Undertexter: Malin Knutsson