Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
WHO har i dag erklært at COVID-19 er en pandemi.
Jeg utsteder en "vær hjemme, vær varsom"-ordre.
…beordrer nesten alle innbyggerne
til rett og slett å holde seg hjemme.
Fra i kveld av må jeg gi en enkel instruks.
Du må holde deg hjemme.
Mars 2020. Et farlig virus sprer seg rundt i verden.
VÆR HJEMME HVIS DU KAN
Over natten settes livet vårt på pause.
Men når vi stopper opp,
begynner underlige ting å forandre seg i naturen.
Renere luft.
Renere vann.
Og dyr begynner å trives på måter vi ikke har sett på flere tiår.
Ved å filme fra starten av nedstengningen over fem kontinenter…
…har vi dokumentert naturens usedvanlige reaksjon.
Fra havets kjemper som kommuniserer på nye måter med ungene sine…
…og geparder som forvandler ungenes sjanser for å overleve…
Dette er den beste tiden for henne til å være mor.
…og utrydningstruede pingviner med en enestående klekkesesong.
Dette er en unik mulighet til å gløtte inn i dyrelivet
og se hvordan ting ser ut med mindre av vår påvirkning.
Det er et globalt eksperiment av enorme proporsjoner.
Dette er året da jorden ble forandret.
FORTALT AV DAVID ATTENBOROUGH
Bare timer etter nedstengingen merket mange stillheten.
Med opptil 70 % lavere trafikkstøy globalt,
høres et nytt lydbilde…
…fuglesang.
BEFOLKNING: 4,7 MILLIONER
Disse hvitkronespurvene
tilpasser seg stillheten ved å gjøre noe forbløffende.
Der de lever i skyggen av Golden Gate Bridge,
drukner sangen deres vanligvis av biler.
Men med trafikken i San Francisco på det laveste nivået siden 1950-tallet,
er forskere forbløffet over å høre nye toner i paringsropet deres.
Og det er håp om at fuglene vil ha sin beste klekkesesong på mange år.
Og det er ikke bare lydnivåer som reduseres.
Luftforurensning synker jorden rundt i en utrolig fart.
I løpet av noen dager
opplever Los Angeles å ha den beste luftkvaliteten på 40 år.
I Kina er giftnivået i atmosfæren halvert.
Og mens India vanligvis har noe av verdens verste forurensning…
Bare 12 dager inn i nedstengningen…
BEFOLKNING: ÉN MILLION
…får synet en til å miste pusten.
Vi satt ved bordet og spiste frokost
da faren min styrtet inn.
Han sa: "Kom på taket. Vi kan se fjellene."
Amatørfotograf Anshul
går for å se hva opphisselsen handler om.
Folk sto på takene og sa:
"Oi. Fjell. Fjell."
Og jeg stoppet opp, og jeg så det.
Med klar himmel kan vi for første gang på en mannsalder
se Himalaya.
Over 200 kilometer borte
har jordens høyeste fjellkjede
vært skjult bak smog i 30 år,
og den er plutselig synlig.
Jeg kunne ikke tro det. Himalaya har vært bak forurensningen hele tiden.
Anshuls bilde av dette øyeblikket gikk viralt verden rundt.
Det er en tydelig illustrasjon
på at da vi stoppet opp, klarte jorden å puste igjen.
Nedstengningen blir til uker.
FIRE UKER
Og reiseforbudet begrenser bevegelsene våre enda mer.
Ferieturene du kanskje har planlagt, avlys dem.
Passasjertall og bestillinger har sunket.
Flyreiser har bare stupt.
Det har sunket med rundt 90 prosent på verdensbasis.
I april 2020
er det 114 millioner færre internasjonale turister
enn samme måned året før.
I Spania synker besøkstallet fra over sju millioner til null.
BEFOLKNING: 22 MILLIONER
I Florida er strendene, som vanligvis er stappfulle av ferierende,
nå folketomme.
Kan dette være muligheten for en utrydningstruet sjøskapning
til å øke antallet?
Hunnskilpadder kommer hvert andre eller tredje år
tilbake til kysten der de selv ble klekket
for å legge egg.
På global basis har antall skilpadder sunket raskt,
delvis fordi de har vært motvillige til å besøke de stadig travlere strendene.
Men dette året…
…er annerledes.
Vår kameramann, som jobber sammen med lokale forskere,
er så heldig å kunne filme her på Juno Beach…
…et av de største reirplassene for glattkaretter i verden.
Når ynglesesongen begynner,
kan denne hunnen legge egg i fred
for første gang i sitt liv.
I løpet av de neste ukene gjør flere hundre andre det samme.
Man har lenge ment at menneskelige forstyrrelser
er et stort problem for ynglende skilpadder.
Men dette er første gangen forskere kan måle nøyaktig
påvirkningens målestokk.
Hver morgen teller dette teamet av forskere
antall skilpaddespor som går til et reir.
Gjennom de siste ti årene
hadde gjennomsnittlig suksessrate for glattkaretter
falt til bare 40 prosent.
Har de lyktes bedre med stranden for seg selv?
Da strendene var stengt for mennesker,
spratt tallet helt opptil 61 prosent, som er det høyeste vi har sett.
SKILPADDEFORSKER
Dette er en dramatisk forbedring.
Hvert ekstra rede betyr rundt hundre skilpaddeunger
som har muligheten til å bli ynglende voksne selv.
Med stengte strender var disse dyrene i stand til å gjøre
det de har gjort i millioner av år
bedre enn når vi har menneskelig tilstedeværelse.
Seks tusen kilometer borte, på vestkysten av Amerika…
…gir en ny stillhet under bølgene en mulighet
for havets kjemper.
SØRØST-ALASKA
BESØKENDE HVERT ÅR: 1,3 MILLIONER
Hvert år migrerer mer enn 10 000 knølhvaler fra Hawaii…
…til disse buktene i Alaska for å ete.
Vanligvis må de dele området
med skip med en million besøkende hvert år.
Men nå som alle cruisene er kansellert…
…er det så mye som 25 ganger stillere under vannet.
I denne roen har forskere med undervannsmikrofoner
registrert en bemerkelsesverdig forandring.
Knølhvaler snakker oftere med hverandre…
…og på nye måter.
Det var veldig spennende og faktisk rørende…
HVALFORSKER
…å høre hvalene ha denne lange sangutvekslingen.
Den ene synger, og så mor og kalv.
Jeg mener, jeg hadde aldri hørt det før.
Du kan tenke deg om du prøver å kommunisere med venner,
og du er i en travel bar.
Det er vanskelig, og du sier ikke mye. Og du må skrike.
HVALFORSKER
Men hvis dere finner en rolig kaffebar, der det ikke er så mye bråk,
kan dere ha en mer utdypende og produktiv samtale.
Men det er noe enda mer overraskende.
Nå kan hvalene kommunisere over større avstander uten avbrytelse.
Og noen mødre, som denne, lar kalven være alene.
Et ekstremt sjeldent syn.
Nå kan hun dra for å ete,
i trygg forvissning om at hun kan høre kalven om den trenger henne.
En ammende mor må ete så mye som mulig,
og den beste metoden er å jakte med andre voksne.
Hvalene dykker ned…
…blåser en rund vegg av bobler…
…og leder fisk inn i stimer…
…før de sluker dem i tusentall.
Det er et av naturens mest spektakulære syn.
Beroliget av stillheten,
kan knølhvalmødre samarbeide på denne måten oftere.
I år har de stedet for seg selv.
De gjør hva de enn vil hvor de enn vil og når de enn vil.
Tidligere år
har så få som sju prosent av kalvene levd til de ble voksne.
Men denne sesongen er det svært sannsynlig at mange flere vil overleve.
Etter noen år da hvalene ikke har klart seg særlig bra…
HVALFORSKER
…har forhåpentligvis pandemien gitt dem en sjanse da de trengte det mest.
Denne forandringen i støy under vannet skjedde andre steder også.
Global skipstrafikk sank med 17 prosent de tre første månedene av nedstengningen,
og det forbedret livet for dyr i alle havene.
HAURAKIGOLFEN
Delfiner rundt New Zealand
tredoblet rekkevidden for kommunikasjon.
Og forskere i Vancouver har registrert fire ganger mindre skipsstøy.
Det lar spekkhoggere bruke sonaren sin
mer effektivt i sin jakt på bytte.
Det er tre måneder inn i pandemien.
TRE MÅNEDER
I USA arbeider nesten halvparten av arbeidsstyrken hjemmefra.
Og globalt er en fjerdedel av alle forretninger stengt.
Barer, restauranter og kafeer er fortsatt stengt.
Til syvende og sist er detaljhandel stengt.
Det virker forlatt nå. Som om det ikke er noen her.
I de største byene i verden
er antall fottrinn redusert med mer enn 90 prosent.
Når urbane sentre er nesten folketomme,
dukker bemerkelsesverdige bilder opp av dyr som drar nytte av livet i byen.
SØR-AFRIKA
En flodhest på tur til bensinstasjonen.
Sjakaler nyter den lokale parken.
Til og med en puma som lusker rundt på fortauet.
Men ett dyr tilpasser seg disse forlatte byområdene
på en særdeles kløktig måte.
BESØKENDE HVERT ÅR: 13 MILLIONER
Byen Nara har vært hjem for en flokk silkehjort
i minst 1300 år.
De fleste engene de var avhengige av for å spise,
var blitt overtatt av bygninger.
Men disse vanligvis sky dyrene hadde funnet en løsning.
Hjortene vendte seg til de 13 millionene årlige besøkende til Naras templer…
…og oppdaget at om de viste litt respekt…
…ville de få smakfulle belønninger.
Riskjeks hadde blitt en viktig del av dietten deres.
Men pandemien forandret det.
Favorittrestauranten deres forsvant over natten.
Ingen mennesker betyr ingen kjeks.
Det er bekymring for at hjortene kan sulte.
Men det virker som noen av de eldre hjortene har en plan.
De leder en gruppe bort fra tempelområdet.
Og det virker som de vet nøyaktig hvor de skal.
De setter kursen ned en stor vei…
…langt inn i byens asfaltjungel.
Men hvor skal de finne mat på denne urbane turen?
Etter å ha gått to og en halv kilometer…
…stanser gruppen.
Denne beskjedne flekken var en gang en del av beiteområdet deres.
Utrolig nok har den eldre hjorten husket den som det stedet der de pleide å gresse.
Og den gir dem alt de trenger:
friskt gress, blader og urter.
Gjennom de neste ukene
gresser de på de små flekkene av gjenværende jord.
Og det er en annen fordel ved fraværet av mennesker.
Forskere har oppdaget at ikke bare har den nye dietten gjort dem sunnere…
…men færre besøkende betydde også mindre plastavfall,
som kan ta livet av hjortene.
Selv når det virker som dyr har nytte av vår tilstedeværelse…
…har de det i mange tilfeller bedre uten oss.
Fire måneder nedstengt, og der vi trer tilbake…
BEFOLKNING: 15,2 MILLIONER
…gir området vi forlater nye muligheter for dyrelivet.
I Argentina…
…gjør de vanligvis så sky flodsvinene
et raid mot de velstelte hagene i denne fornemme forstaden…
…som er bygd på deres tidligere våtmarker.
Det virker som ingenting hindrer dem fra å nyte av det som var deres først.
Vel…
…nesten ingenting.
Jo lengre fraværet vårt fortsetter, desto dristigere blir dyrene.
Og når safarisesongen i Afrika er kansellert…
SØR-AFRIKA ÅRLIG BESØKENDE: 4,2 MILL.
…omskriver en dødelig jeger lovboken.
Dette luksushotellet står tomt.
Men det tar ikke lang tid før nye gjester begynner å sjekke inn.
Vervetaper reserverer en plass ved bassenget.
Mens impalaer og nyalaantiloper
benytter seg av salatbaren.
Men ikke langt bak…
…en fullvoksen hannleopard.
At denne vanligvis nattlige jegeren dukker opp om dagen,
er en stor overraskelse.
Ikke minst for filmcrewet vårt.
Bare stå rolig, folkens.
NATURFOTOGRAF
Jeg har hatt noen skremmende øyeblikk i mitt liv, men det topper alt.
I Afrika
har leoparder mistet over 60 prosent av territoriene til mennesker,
noe som gjør jakt stadig mer utfordrende.
Men her, uten gjester i nærheten,
ser denne leoparden en mulighet,
og gjør en bemerkelsesverdig endring i atferd.
Han begynner å jakte på dagtid.
Det kan kreve noen forsøk…
…men det tar ikke lang tid…
…før hans nye strategi…
…betaler seg.
Antall leoparder i Afrika
har falt med over 30 prosent de siste 25 årene.
Men ved å utnytte denne nye spis-alt- du-klarer-nedstengningsbuffeten til fulle,
lever denne leoparden godt.
Dette har blitt hans hotell. Hans private kongerike.
Det er seks måneder siden pandemien startet.
SEKS MÅNEDER
I september har over 40 land fortsatt restriksjoner,
noe som begrenser aktiviteten for over tre milliarder mennesker.
Store forsamlinger,
også sportsarrangementer, konserter og festivaler,
kan ikke finne sted før vi har en pålitelig behandling, som en vaksine.
Mens vi tilpasser oss vårt nye normalliv,
fortsetter naturens fornyelse.
I India viser Ganges-elven
åtti prosent forbedring i oksygennivå.
ATLANTERHAVSKYSTEN MAROKKO
Og på Afrikas atlanterhavskyst
går renheten i vannet fra dårlig til utmerket.
Vårt lettere fotavtrykk har pågått lenge nok
til at en hel ny generasjon av dyr drar nytte av det.
CAPE TOWN SØR-AFRIKA
BEFOLKNING: 4,7 MILL
Her på den sørafrikanske kysten
er noen stolte nybakte foreldre i gang med sin morgenpendling.
Afrikanske kappingviner.
De har slått seg til ved siden av oss.
I ynglesesongen drar de til havet for å fiske hver morgen.
Kyllingene deres er veldig krevende.
De må spise rundt 15 prosent av kroppsvekten hver dag.
Heldigvis er kappingviner effektive jegere
som kan dykke ned til 80 meter
for å fråtse i stimer med fisk og krepsdyr.
Men å få fangsten levert til de sultne kyllingene, er et problem.
I tidligere år har disse strendene vært fulle av folk.
Og når pingvinene var klare til å dra tilbake etter fiskingen…
…var veien sperret.
Så mange ventet i vannet til solnedgang…
…når menneskene dro hjem.
Men i år er stranden forlatt.
Pingvinene går bort fra den gamle rutinen,
og kommer nå hjem etter bare noen timer i havet
med magen full av fisk til kyllingene.
Og med mye dagslys igjen, kan de dra ut i havet en gang til.
Disse kyllingene får nå mat to eller tre ganger om dagen.
Ikke bare er de sunnere og vokser raskere,
men flere familier, som denne, lykkes nå i å oppfostre tvillinger.
Og det er flere gode nyheter.
De neste ukene
ruger enkelte foreldre ut et nytt kull kyllinger,
noe som ikke er blitt sett her på over et tiår.
I mange år har vi gått ut fra at pingviner og mennesker her
kom godt overens.
Men i virkeligheten gjorde vi livet deres vanskelig.
Siden antall pingviner i Sør-Afrika
har falt med nesten 70 prosent de siste 30 årene…
…trenger de all den hjelpen vi kan gi dem.
Det er ikke bare de unge dyrene i byene som lever godt.
Nå kan virkningene av årets restriksjoner
merkes på verdens villeste steder.
BESØKENDE HVERT ÅR: 300 000+
Det endrer en stor katts evner til å beskytte ungene sine.
Geparden.
Den raskeste sprinteren på jorden.
Men de har en svakhet.
Med den spede kroppsbygningen mangler de den styrken som rivaliserende rovdyr har.
Som løver og hyener.
De stjeler gjerne en gepards måltid,
og nøler ikke med å drepe en unge.
Geparder prøver å holde lav profil.
Men med to unger å gi mat
må denne moren felle et bytte hver andre eller tredje dag.
Mens hun jakter,
er de seks måneder gamle ungene gjemt i det høye gresset.
Så snart hun har drept, har hun et dilemma.
Hun er flere hundre meter unna dem
med et bytte som er for stort til å slepe tilbake.
Hvis hun forlater det, risikerer hun at det blir stjålet av åtseletere.
Løsningen er å bruke et lavt kallesignal…
…for å få ungene til å komme til henne.
Hun må være varsom.
Hvis hun roper for høyt eller for hyppig,
vil hun varsle fiendene om at ungene er forsvarsløse.
Og det er akkurat nå
denne geparden har slitt med å bli hørt.
I årene før nedstengningen,
var det å se en gepard jakte øverst på ønskelisten
for turistene i Maasai Mara.
Men folkemengden som omringet moren etter jakten, var et problem.
Det er mye oppstyr. Biler kjører fram og tilbake.
GEPARDFORSKER
Guider snakker i radioen, folk snakker med hverandre.
Ståket druknet gepardmorens kallesignal til ungene.
Alt bråket
overdøver de naturlige signalene geparden er avhengig av for å overleve.
De risikerer å tiltrekke rivaler når de må fortsette å lokke.
Men i år opplever denne moren nesten ingen forstyrrelser fra mennesker.
Etter bare noen få rop over den tomme savannen…
…hører ungene henne…
…og kommer til moren.
Vi ser at mødre lokker mindre.
Én eller to ganger, og ungene responderer straks.
Uten mennesker rundt,
ser forskere allerede at gepardunger klarer seg bedre.
Før COVID så vi at én av tre unger overlevde.
Men nå støter vi på flere unger som er mer enn tre måneder gamle,
og det gjør oss optimistiske
for at vi vil få flere unger som overlever denne gangen,
noe som betyr flere geparder.
Med bare rundt 7000 voksne geparder i Afrika…
…er hver unge verdifull.
Mens året fortsetter å være utfordrende for oss…
BWINDI NASJONALPARK
…har flere og flere utrydningstruede dyr større sjanse for overlevelse.
Med færre forstyrrelser i 2020
fødte fjellgorillaene her
dobbelt så mange unger som til vanlig i 2020.
På sørøstkysten av England
er det flere av den sjeldne sjøhesten hippocampus histrix enn på minst ti år,
nå som sjøgress friskner til etter skader forårsaket av besøkende båter.
Og i Kenya ble ingen neshorn drept for hornene
for første gang siden 1999.
Det er et helt år siden starten av nedstengningen.
12 MÅNEDER
Et år da mange av oss har funnet trivsel i naturen.
Et år da verden har forandret seg på usedvanlige måter.
Årlig globalt karbondioksidutslipp
har falt med over seks prosent,
den største nedgangen som noensinne er målt.
Og det har vært påfallende endringer under jordens overflate.
Med en halvering av vibrasjoner fra reise og industri,
har det vært den roligste perioden under jordoverflaten i dokumentert historie.
Men virkningene av nedstengningen vil ikke vare evig.
Hvilken inspirasjon kan vi finne i dette øyeblikket
for å finne måter å sameksistere bedre med naturen?
I India griper noen allerede sjansen
til å leve mer i harmoni
sammen med veldig mektige, men utrydningstruede dyr.
BEFOLKNING: 36 MILLIONER
En fullvoksen asiatisk elefant
må spise 150 kilo mat hver dag.
Men med bare fem prosent av deres naturlige habitat igjen,
og med mye av skogsområdene deres erstattet av dyrket mark,
plyndrer elefanter ofte avlinger for å overleve.
Bøndene prøver derfor å forsvare markene sine.
Men likevel mister de ofte over halvparten av risavlingen de er avhengige av.
Vi kunne bruke hele natten på å jage dem inn i skogen.
Men de kom tilbake,
og vi måtte gjøre det på nytt.
Og det er ikke bare gårder som er i fare.
Elefanter leter også etter mat i landsbyer,
og har endt med å trampe ned mennesker.
Over hele landet blir rundt 400 mennesker og 100 elefanter
drept i disse konfliktene hvert år.
Men ett samfunn prøver en ny metode
for å løse problemet.
Arbeidere fra byen som er hjemme på grunn av nedstengningen,
kan bidra med nødvendig hjelp
til et prosjekt som er startet av en lokal naturverngruppe.
Vi fikk en mulighet under nedstengningen…
MILJØVERNER
…til å plante for ville elefanter.
Langs skogkanten planter de en buffersone
av rasktvoksende villris og gress som elefantene kan spise.
Hele samfunnet på mer enn 500 personer kom for å hjelpe til.
MILJØVERNER
Gjennom noen måneder
forvandler de nesten 1,5 kvadratkilometer av landområdet sitt.
Og i stedet for å jage elefantene bort,
holder de nå en seremoni for å ønske dem velkommen.
Avlingene er klare til å høstes.
Men vil elefantene spise gresset som er blitt plantet til dem…
…eller vil de plyndre bøndenes åkrer?
Når folkene går hjem…
…beveger noe seg i skogkanten.
En etter en kommer elefantene fram fra skjulet av trærne.
Mødre.
Kalver.
En hel storfamilie av 26 sultne elefanter.
Hvor langt vil de gå?
De holder seg nær skogkanten.
Og velger å ta for seg bare av avlingen som er plantet for dem.
Før jaget vi dem bort.
Men nå er det annerledes.
Det kjennes godt. Gjør oss glade.
Under innhøstingssesongen
kommer elefantene aldri inn på bøndenes marker,
og heller ikke inn i landsbyen.
Hvis vi setter pris på elefantene,
vil elefantene sette pris på oss også.
En buffersone av planter
gir en langtidsløsning på en gammel konflikt.
Og det er en som nabolandsbyene
allerede snakker med den lokale miljøvernorganisasjonen om å ta i bruk.
Når man ser tilbake på det siste året,
et som har vært så vanskelig for mange av oss,
hva kan vi lære for å trygge framtiden for naturen
og oss selv?
Vi må tenke på hvordan vi skal sameksistere.
Lære oss det faktum at vi kan dele plassen med dyrelivet.
Ikke å ta for gitt at vi vil gjøre de samme tingene når vi går tilbake.
Den forbløffende farten og mangfoldet ved naturens respons,
har vist at selv beskjedne endringer i livet vårt
kan bety en viktig forskjell for dyrelivet verden rundt.
Det kan være noen små nedstengninger hver sommer.
Nattestengning av strender. Det trenger ikke å være om dagen.
Veldig små endringer folk kan gjøre
for å sørge for at mennesker og dyr klarer seg sammen.
Vi vet at om vi ber fartøyer gå saktere,
og kanskje får fartøyer til å gå i gruppe, kan de etterlate mindre miljøavtrykk
og beskytte lydbildet under vann og hvalene.
Vi gir anbefalinger til parkledelsen,
som er rettet mot å fremme god atferd blant turister og guider,
som vil sikre disse dyrenes overlevelse.
Dette ualminnelige året, det året jorden forandret seg,
har ikke bare vist at vi kan hjelpe dyrelivet til å blomstre opp,
men om vi ønsker å gjøre det,
kan vi også forvandle planetens tilstand for alle.
Jeg vet at det er på høy tid
at vi bidrar på alle måter vi kan for å redusere forurensningen.
Og i motsetning til å være atskilt fra naturen…
…har vi oppdaget at våre liv er vevd sammen
på dype og overraskende måter.
Hvis vi skal ha det godt i framtiden,
er dette den avgjørende tiden
for å finne måter å dele planeten vår
med alt livet på jorden.
Tekst: Evy Hvidsten