Downloaded from YTS.MX
Terapia reparativă sau „de conversie” e o încercare
Official YIFY movies site: YTS.MX
de a schimba orientarea sexuală sau identitatea de gen a cuiva
de către un lider religios, consilier autorizat sau grup de sprijin.
Toate asociațiile medicale și pentru sănătate mintală
au denunțat practica drept nocivă.
DE LA TRANS LA HRISTOS
Doamnă?
- Aveți nevoie de o rugăciune? - Nu, mulțumesc.
- În regulă, o zi bună! - Și ție!
Bună! Aveți nevoie de o rugăciune?
Am venit să mă rog pentru oameni, să le împărtășesc mărturia mea
și să mă rog cu ei.
Eu sunt aici.
Înainte am trăit ca transgen
și am renunțat la tot ca să-l urmez pe Hristos.
- Voi credeți? - Da.
Tată Ceresc, Îți mulțumesc pentru surorile mele,
tovarășe de credință întru Hristos,
și le binecuvântez în numele lui Iisus Hristos. Amin!
Amin!
Eu eram așa. Am trăit ca transgen. Cu droguri, alcool, homosexualitate.
Trăiam în păcat și am lăsat totul pentru a-L urma pe Domnul.
Fiindcă e un Dumnezeu minunat și puternic și ne iubește.
Îmi spun povestea altora, ca să-i încurajez.
Nu strică să ne rugăm în fiecare zi.
Binecuvântează-le, Tată, în numele lui Iisus,
ca să Te urmeze și cunoască. Arată-ni-Te! Amin!
- Amin! - Am trăit ca femeie.
Am lăsat totul pentru Iisus.
Amintește-i, Tată, cât de mult o prețuiești și o iubești!
În numele lui Iisus Hristos. Amin!
Am preacurvit cu mulți bărbați, mi-am vândut trupul.
Împărtășesc Scriptura și povestea mea
și cum m-a eliberat Domnul de acea identitate, căci voiam să devin femeie.
Dar eu sunt bărbat.
Tată, îți mulțumesc pentru tot.
În numele Tatălui, al Fiului și al Sfântului Duh.
În numele lui Iisus Hristos. Amin!
Așa arătam eu.
Scrie „în robie” și „în libertate”.
Pentru mine, Iisus e întâi de toate adevărul.
Când știi adevărul, acesta te eliberează.
Eu cred Biblia.
Oamenii ăștia nu vor moșteni Împărăția lui Dumnezeu.
Chiar cred că oamenii se pot schimba
și își pot reîmprospăta și reînnoi sexualitatea.
Sfântul Duh îți poate da noi dorințe și pofte.
Iisus te poate transforma.
UN DOCUMENTAR ORIGINAL NETFLIX
Dubla unu, clachetă.
- E în regulă? - Da.
Eram liderii mișcării foștilor gay.
Credeam că era ceva foarte greșit,
ceva patologic în toată povestea,
că nu era o stare normală,
nu cum hărăzise Dumnezeu,
că trebuie să se fi întâmplat ceva ca să „devii gay”.
Chiar credeam că gay-i puteau fi salvați.
Asta spune Biblia.
Zice că unii ați fost homosexuali, nu?
Dar v-ați schimbat, ați fost curățați.
Credeam că facem ceva corect,
să continuăm să vizăm schimbarea
și că, dacă nu voiai să fii gay, aveai o portiță de ieșire.
Făceam ce credeam că voia Domnul să facem.
Cine se ocupă de ouă?
Pe aia o pui acolo.
Îmi trebuie un ou și gălbenușul,
deci trebuie să separi albușul de gălbenuș.
- Cum se face? - Doamne!
N-am încredere deloc în clipa asta.
Deja ai spart gălbenușul.
Bine.
- Poți să te miști puțin? - Da.
Minunat!
- E bine așa? - Da.
- Merge microfonul? - Nu prea, deci…
Atunci o să mă mai aplec puțin în față.
Ai petrecut șase ani ca lesbiană practicantă.
Îmi place cuvântul „practicantă”.
Cum adică, „practicantă”? Ce voiai să perfecționezi?
Lesbiană „practicantă”, în sensul că duceam acel stil de viață,
nu doar mă luptam cu acele trăiri.
Deci practic aveam relații de lesbianism.
Yvette, vrei să le spui ceva din inimă
celor care sunt robii acestui stil de viață?
Știu că e dificil.
Mi-au trebuit trei ani să nu mă mai atragă persoane de același sex.
Și asta, fiindcă am fost înconjurată de congregația care m-a iubit sincer.
Dar Dumnezeu mi-a tămăduit feminitatea,
mi-a arătat că iubește acea feminitate
și că El a creat-o.
El e singurul cu o influență atât de profundă.
A fost minunat.
M-am întrebat mult timp: „Cum am putut să cred asta?”
Și: „Cum am făcut-o atât timp?”
Nu m-am alăturat Bisericii decât la 27 de ani.
Iar motivul pentru care am făcut-o și m-am creștinat
a fost deoarece căutam ceva.
E absolut spectaculos.
N-aveam parte de zile fără griji, când simți că nu te poate atinge nimic.
Moartea era întotdeauna predominantă și omniprezentă.
În timpul crizei SIDA, 17 prieteni de-ai mei au murit de SIDA.
Bunul meu prieten, Ed, partenerul lui.
Și i-am ajutat când s-au îmbolnăvit.
Eu abia trecusem de 20 de ani și asta se întâmpla.
O perioadă când te întrebai dacă cei dragi aveau să mai fie cu tine a doua zi.
Cred că Dumnezeu nu judecă oamenii. El judecă păcatul.
Și cred că SIDA, considerată a fi cauzată de promiscuitatea homosexuală…
TELEVANGHELIST
…e o încălcare a legii Domnului, a legilor firii, a decenței
și când încălcăm legile Domnului, plătim prețul.
Intrarea într-o comunitate bisericească foarte structurată,
cu reguli foarte clare,
e o ușurare, și exact asta am simțit și eu.
O ușurare.
Am crescut într-o perioadă când era o crimă, o boală
și un păcat să fii gay.
Îmi doream mult să mă schimb
încă de mic, de când am fost hărțuit pentru asta.
Biserica noastră din Anaheim avea o congregație uriașă.
Existau grupuri de sprijin pentru divorț,
pentru dependenți de alcool sau droguri
și m-am întrebat de ce nu era un grup pentru cei ca mine, cu sentimente de gay?
Așa că mi-a venit ideea unui grup de sprijin la biserica noastră locală.
Tuturor li s-a părut o minunată ușurare.
Nu mai trebuiau să se lupte singuri.
Să se poarte de parcă erau singurii.
Dar chiar credeam că, dacă o spuneai iar și iar,
dacă susțineai că Dumnezeu te schimba,
așa avea să facă.
Pe atunci, ne credeam singurul astfel de grup din țară.
Apoi am auzit că mai erau și alte grupuri mici, ca al nostru,
ce apăreau pe neașteptate în diferite părți ale țării.
Și ne-am gândit că ar fi bine să le aducem la un loc
și să discutăm împreună ce încercam să facem
și ce trebuia să urmeze.
Am decis să ne întâlnim și să formăm o conferință la Anaheim, în 1976.
Acolo s-a născut organizația Exodus.
EXODUS, FILM PROMOȚIONAL
NEFERICIT ȘI GAY?
Apoi au început să curgă scrisorile
de la creștini care nu aveau unde să se ducă
și care au auzit de organizația aceea care i-ar fi putut ajuta.
Erau mii de oameni care căutau un grup ca Exodus.
VINO LA EXODUS!
60 DE MINUTE
Odinioară de necrezut, acum se petrece pretutindeni în America.
Copilul vine la micul dejun și le spune părinților că e gay,
dar nu vrea să fie.
Unii părinți au aflat de un program creștin numit Exodus,
ce susține că convertește gay-i
și îi face foști gay prin studierea Bibliei,
modificarea comportamentului și consiliere.
John Paulk e vicepreședintele Exodus, organizație înființată acum 21 de ani.
- Ești hetero acum? Da? - Da, sunt.
Nu ești o persoană gay zi de zi în conflict cu sinele?
Nu.
Nu ai fantezii despre bărbați?
- Nu. - Niciodată?
Nu m-aș fi însurat niciodată
dacă aș fi simțit că sunt gay.
E un motiv straniu de notorietate,
dar, la un moment dat, eram cel mai faimos ex-gay…
din lume.
Am atins notorietatea la nivel național
fiindcă mă exprim foarte clar.
Mă exprim limpede, sunt extrovertit,
nu mă temeam, am ieșit în față
și am devenit un simbol.
Eram chipul acelei mișcări.
S-a însurat cu o fostă lesbiană pe care a cunoscut-o la Exodus,
cu care are acum un băiețel.
Erau mulți lideri,
dar eu eram chipul, fiindcă aveam povestea extremă
a mariajului cu o fostă lesbiană.
Eram asediați cu invitații la emisiuni, talk-show-uri,
la ziarul cutare, în buletinul de știri și tot așa.
Ei sunt John Paulk și Anne Edward.
Odinioară, erau gay amândoi.
Acum se iubesc și sunt logodiți.
Amândoi L-ați găsit pe Dumnezeu și v-ați dorit să nu mai fiți gay?
Fie că ești gay sau altceva, Dumnezeu te iubește.
Dar Dumnezeu nu te-a plămădit să fii așa.
Devenisem președintele comitetului director al Exodus.
Rolul meu era să transmit mesajul că homosexualitatea se putea schimba.
Eu nu cred că schimbarea e posibilă.
Cred că Dumnezeu ne-a dăruit homosexualitatea și heterosexualitatea.
Deci nici un pedofil sau un soț care-și bate nevasta nu se poate schimba?
Ia stai așa! A fi gay nu înseamnă a fi pedofil.
Nu spun că e așa, ci că e un anumit comportament.
Un comportament asociat cu homosexualitatea.
Iar noi spunem că, dacă vrei să te schimbi,
există o modalitate.
Gruparea Exodus e una dintre cele peste 100 de organizații
care lucrează cu gay ce vor să ducă o viață hetero.
Consideram homosexualitatea drept o afecțiune psihică
ce trebuia tratată.
Întreaga comunitate de psihologi și psihiatri e acum de acord
că acea viziune e depășită și greșită.
Dar în perioada de glorie, Exodus a fost cea mai mare organizație
ce promova terapia reparatorie sau de conversie.
GRUP DE SPRIJIN PENTRU FOȘTI GAY
Particip la programul Love in Action de 660 de zile.
Neputința mea în privința homosexualității
m-a împins spre masturbare, masturbare reciprocă,
relații homosexuale de scurtă și lungă durată.
În terapia de conversie,
faptul că ești gay e atribuit unei traume din copilărie.
Fie abuz direct,
molestare sexuală, abuz fizic din partea părinților,
fie o educație parentală inadecvată sau nocivă.
Dacă poți dezlega acele probleme cu părinții,
atunci heterosexualitatea ta va ieși la lumină.
TATA
Mă simt reconectat și reconciliat în relația cu tatăl meu.
Fiindcă Dumnezeu a adus tămăduire!
- Te iubesc, Glen. - Te iubim!
Foarte puțini lideri erau cât de cât școliți
în psihologie, psihoterapie, sexualitate umană.
Nu erau calificați să facă ce făceau.
Mulți dintre cei pe care îi îndrumam au suferit atacuri de panică
și depresie profundă.
Unii au încercat să ia o supradoză,
să se sinucidă…
căci se simțeau vinovați că nu se puteau schimba.
N-am mai putut să mă prefac că mă schimbam.
Și n-am mai putut să mă prefac că cei pe care îi „ajutam” se schimbau.
Mi-am spus că ajunge, că le făceam rău oamenilor.
Dar când am plecat, în 1979,
Exodus a continuat să crească.
O să facem multe poze împreună.
Mai ales instantanee cu oameni.
Procedăm pe îndelete, nu ne grăbim.
Vă îndrum, dar apoi procedați cum credeți voi,
pentru un aspect natural, firesc.
Privim spre cameră?
- Poți pune mâna acolo. - Eu?
Așa.
Nu pot s-o fac.
Site-ul cununiei noastre.
Șaptezeci de zile!
La un eveniment m-au întrebat unde mi-e soția?
Le-am zis: „Logodnică! Dar, în curând, soție.”
Și ei: „Nu ești căsătorită? Noi așa credeam.”
Da, știu.
Lumea ne credea căsătorite de un an. Nu știu cum. Părem căsătorite?
Poate fiindcă nu prea ieșim și avem pisici.
- Pisicile, da. - Oare?
Absolut, pisicile. Da.
Bună!
Ce mai faci?
Sunt mai emoționată pentru nuntă decât voi.
Rochia mi se pare superbă. E frumoasă.
Dacă ai un obiect din familie, ceva ce-ți amintește de o bunică
sau ceva cu însemnătate în familie,
îl poți pune în buchet sau în coafură.
Sunt clipe când cei dragi pot fi cu tine, e dulcea alinare de a-i avea cu tine.
Am fost un copil fericit.
Familia mea avea trei pogoane de pământ, cu un iaz în spate
și am putut să mă desfășor.
Mergeam la biserici biblice, mergeam la baptiști.
Atât știam despre lume,
învățătura creștină fundamentalistă cum că Dumnezeu a creat lumea
și Dumnezeu e iubitor.
Și mi s-a părut foarte frumoasă ideea că Dumnezeu a creat iazul,
stelele, vântul și totul,
și ideea că Iisus ne-a iubit într-atât încât a vrut să fie cu noi.
Deci voiam să fiu prietena lui Iisus.
Voiam să fiu bună.
Eram creștini conservatori din toate punctele de vedere.
Mama îi asculta pe toți liderii creștini conservatori adevărați,
care spuneau că exista o doctrină laică și copiii erau în primejdie.
Vă imaginați copilași de cinci ani
stând cu mânuțele în poală
pe când învățătoarea le spune…
JAMES DOBSON TELEVANGHELIST
…despre perversiunile sexuale ale adulților?
Homosexualitatea e o perversiune morală și e întotdeauna greșită. Punct.
JERRY FALWELL TELEVANGHELIST
Orice rând despre ea, din Scriptură,
e o declarație de condamnare.
Despre gay se spunea mai ales că erau dezgustători.
Era percepția omniprezentă că gay-i sunt răi, murdari și groaznici.
I-am zis mamei că sunt gay la 16 ani
și a cuprins-o nebunia că ar fi putut avea un copil gay.
M-a dus la un tip pe nume Ricky Chelette.
Eu chiar n-am vrut să îl cunosc.
Mi s-a părut jenant și ciudat, cu puține șanse de reușită.
RAI SAU IAD?
PRIMA BISERICĂ BAPTISTĂ
LIVING HOPE AFILIATĂ LA EXODUS
Sunt onorat să mă aflu astăzi aici.
RICKY CHELETTE DIRECTOR, LIVING HOPE
La intrare, Ricky a spus: „Tu trebuie să fii Julie.”
Mi-a strâns mâna.
Mi-a pus niște întrebări introductive, ca să mai spargă gheața.
Vreau să vă vorbesc despre milostenie și despre adevăr.
Și asta, mai cu seamă fiindcă suntem într-o situație culturală
în care milostenia și adevărul sunt rar întâlnite.
Avea tot soiul de markere.
Și mi-a expus o întreagă teorie
despre chinurile atracției față de același sex.
A desenat tot.
Aici e mami, aici e tati, iar aici, bebe. Și desenează așa, frumos.
Ideea era că băiatul devine gay
din cauza relației proaste cu tatăl.
Fascinația din copilărie pentru părintele de același sex
este sexualizată în adolescență.
Am întrebat cum e dacă te înțelegi cu părintele de același sex,
dar tot te simți gay.
Și mi-a vorbit de elementul-surpriză, despre abuzul sexual.
Dar cei care nu au fost abuzați sexual?
Mi-a răspuns că adeseori, lumea uită.
N-aveam de ce să mă îndoiesc.
Nu auzisem alte teorii despre cum ajungi gay.
Și aveam 16 ani, deci nu…
Habar n-aveam cum e cu știința în domeniul ăsta.
Demonstrația lui mi s-a părut logică, i-am dat dreptate.
Eu știu încotro mergem. Spre Iisus.
Vreți să veniți cu noi
până când ne transformăm, să fim aidoma lui?
Sper să faceți asta.
Ricky era ceva mai în vârstă, mai înțelept și priceput cu copiii.
Într-un fel, era ca un mentor ce părea interesat de viața mea.
Pe atunci, tot nu știam dacă puteam deveni hetero,
dar am simțit că mă puteam strădui să cred din tot sufletul.
Așa puteam să fiu bună.
Și atunci…
așa am făcut.
Când l-am găsit pe Iisus,
am descoperit pentru prima oară pe cineva care mă iubea cu adevărat.
Din acea perioadă,
Domnul a început să-mi șoptească să încep să-mi depăn povestea.
BUN VENIT LA BISERICA LOVE REVOLUTION!
Cum vă simțiți? Bine.
Mă bucur și mă smeresc în fața lui Jeffrey.
O să-l placeți cu toții. E uimitor.
Vino, băiatule!
Te iubesc, omule!
Îi salutăm și pe enoriașii online?
Încerc din greu să nu plâng.
Sunt recunoscător pentru tine.
Ești un dar divin, lucrarea duhului lui Dumnezeu.
Oriunde pășești,
este un semn că Dumnezeu pregătește reînvierea comunității gay.
Și îți sunt recunoscător.
Tată Ceresc, îți mulțumesc.
El este primul rod al muncii tale pentru această generație.
Sfinte Duh, întărește-i spiritul, călăuzește-i limba în graiul inimii tale!
Cum numai El poate.
Atrage atenția, rupe stereotipurile,
rupe teoriile și arată-L pe Iisus!
Amin!
Amin! Te iubesc, frate!
Pe când eram la liceu, după anul 2000,
homosexualitatea era pretutindeni.
Will și Grace era în mare vogă.
În orice film cu liceeni era un gay.
Așa am ajuns să mă identific ca homosexual.
Era identitatea mea.
Iar în comunitatea LGBTQ, asta e identitatea lor.
„Sunt gay. Sunt lesbiană. Sunt transgen.”
De ce sunt atât de încătușați cu toții?
Căci Dușmanul îi face să creadă că asta le e identitatea.
Niciun alt grup nu spune așa ceva.
Multe școli insistă pe asta. Vor ca lumea să ia hormoni,
să se opereze, să-și hăcuiască trupul.
Deci mare grijă la ce școală vă trimiteți copiii!
- Așa e. - Da.
Găsiți una care nu sfătuiește lumea să-și ciopârțească trupul!
Când m-am alăturat bisericii, am urmat regulile.
Asta faci. Citești Biblia și crezi ce spune Biblia.
Apoi a devenit limpede că liderii erau cei deosebiți.
Trebuia să ies în față pentru a intra în grupul lor special.
Trebuia să ies în față pentru a fi recunoscută
și văzută așa cum voiam.
În perioada de început, am vorbit la o strângere de fonduri în Laguna Hills.
Mi-am dorit să o invit pe Yvette…
Sala era arhiplină și asta mi-a dat mari emoții.
Mă pregătisem de mult, fiindcă voiam să iasă perfect.
E o bună vorbitoare
despre agenda politică a grupărilor homosexuale.
Și de aceea am propus să o filmăm,
în eventualitatea că ar putea deveni
o purtătoare de cuvânt la nivel național despre acest subiect.
De aceea e Yvette aici.
Ce se întâmplă la nivel politic
e că vor să le dea homosexualilor drepturi speciale. Nu drepturi egale.
Ci de drepturi speciale, statut de minoritate specială.
E o problemă atât de mare acum,
încât nu aveți nicio scuză să nu vă implicați.
Nu se auzea nici musca. Lumea era absorbită.
A urmat o sesiune interactivă,
pentru ca oamenii să întrebe ce voiau și să vadă că eram în temă.
Vă mulțumesc că ați venit, sunteți mai mulți decât mă așteptam.
După aceea, o femeie din primul rând
m-a întrebat dacă voiam să mă mut la Washington DC.
Și m-a sunat cineva să-mi propună un interviu
la Family Research Council.
Family Research Council e o proeminentă organizație a dreptei creștine din țară.
Are multă putere politică.
FILM PROMOȚIONAL
Experții FRC sunt renumiți pentru analiza lor precisă
și răspunsul la știrile de ultimă oră.
Dau glas valorilor voastre în apărarea familiei, credinței și libertății.
Conducerea era formată din bărbați albi heterosexuali.
Căutau o persoană purtătoare de cuvânt
care să fi fost gay.
Mi s-a spus: „Vei avea succes fiindcă ești tânără,
ai un nume de familie hispanic și nu arăți gay.”
Cartea mea de vizită.
Probabil ultima pe care o mai am ca Yvette Cantu, analistă de politici.
E înregistrarea unei conferințe de presă
la care am participat după doar două săptămâni la FRC.
Dăm legătura la Clubul Național de Presă.
Suntem prezenți la conferința de presă a Family Research Council.
Astăzi vom vorbi despre cum privesc marile religii homosexualitatea.
Lobby-ul creștin conservator întotdeauna are nevoie de ceva
cu care să ambaleze alegătorii.
Să-i facă să le dea bani și votul lor.
La ce se ambalează oamenii? La homosexualitate.
În general, părea că drepturile gay-ilor erau inevitabile.
DREPTURI PENTRU LESBIENE ACUM
Pentru noi, era ceva ce avea să distrugă familia tradițională.
Ceva ce avea să restrângă drepturile creștinilor.
La Family Research Council, mă opun unei agende homosexuale agresive
ce încearcă să distrugă căsătoria și să impună adopțiile gay.
Un copil are nevoie de o mamă și un tată.
Vreau să spun ceva. Ceva legat de organizația oponentei mele.
Fie că e vorba de familii, drepturi, locuri de muncă, locuințe pentru gay,
ei au o agendă anti-gay.
Eu însămi am renunțat la stilul de viață homosexual
după șase ani.
Am 15 prieteni gay care au murit de SIDA.
Eu vreau să arăt că e un stil de viață periculos și distructiv
și că se poate renunța la el.
YVETTE CANTU „DE LA GAY LA IISUS”
Nu le arunc fiindcă vreau să-mi amintesc.
Nu vreau să uit. Sunt o parte din viața mea.
Parte din ce am făcut.
NU E GAY
Dar mi-e greu să privesc în urmă.
Am început la Living Hope la 16 ani.
Am plecat de la Living Hope abia la 25 de ani.
Săptămânal aveam o ședință de consiliere cu Ricky,
o întrunire a Living Hope, îi ziceam „grupul”,
iar duminica luam masa la Ricky acasă, de regulă.
Deci Living Hope îmi lua cam tot timpul.
Viața mea era structurată pe ideea de a nu fi gay.
La Living Hope erau mulți tineri.
În orice moment, erau cel puțin 50 de persoane.
Nu aveam voie să comunicăm între noi afară.
Nu puteam fi prieteni pe Facebook, nu ne știam numele de familie.
Nu puteam da informații care să ne identifice,
fiindcă ei se temeau că ne întâlnim și facem sex.
Nu puteam discuta decât sub supraveghere.
Ricky spunea că o mare parte avea să fie călătoria ta spirituală,
timpul petrecut cu cititul Bibliei și rugăciune
și renunțarea la masturbare. Asta era mare bai!
Renunțarea la masturbare și pornografie.
Mama și Ricky au decis
să mă las de softball, ca să nu devin gay.
Să aleg o facultate creștină, ca să nu fiu lesbiană.
Dacă te gândeai ce trebuie să facă Julie ca să devină hetero, era o listă lungă.
CONFERINȚA ANUALĂ EXODUS
Exodus International căpătase notorietate datorită conferinței anuale,
unde oamenii puteau afla mai multe
despre cum poate fi învinsă atracția față de același sex…
RANDY THOMAS FOST VICEPREȘEDINTE, EXODUS
…și se puteau împrieteni cu oameni care gândeau la fel.
Aveam multe ateliere,
iar subiectele variau, de la relațiile din familie
la ajutarea bărbaților să-și asume masculinitatea
sau a femeilor, să-și aprecieze feminitatea.
POSIBILI FACTORI
…în căutarea Împărăției Domnului.
Greșeala e că începe prin a se gândi la restul vieții sale.
Atracția ei spre lesbianism vine din dorința
de a nu mai suferi din cauza unui bărbat.
Trebuie să se vindece înainte de a mai avea un bărbat.
Aveam 17 ani când m-am dus la prima conferință Exodus.
În fiecare an, Ricky ducea un grup mare de la Living Hope.
Pentru prima oară, am întâlnit niște oameni foarte interesanți,
devotați acestui proces.
Trebuia să îmi îmbrățișez feminitatea.
Ne-au învățat să ne machiem,
iar băieții jucau fotbal.
Ei spuneau nu că fotbalul te face hetero, dar e alt mod de a interacționa cu băieți.
Iar machiajul, de a interacționa cu fete și cu propria feminitate.
Asta era parte din mecanismul menit să schimbe cine te atrage.
Sper că începeți să vedeți unele dintre cauzele principale
ce vă pot afecta sexualitatea și identitatea.
Continuam și studiile biblice și sesiunile spirituale.
Dar și stăteam până la două noaptea vorbind, râzând, spunând bancuri.
Îmi amintesc că, mai ales după ce se culcau liderii,
puteam fi noi înșine, queer, și în multe privințe
era unul din puținele momente când ne simțeam în largul nostru,
și știu că sună aberant, fiindcă eram la o conferință Exodus International.
Dar pe atunci, asta era pentru noi definiția apartenenței.
Adeseori, cei chinuiți de atracția față de același sex se simt singuri.
Ajută să vezi oameni cu trăiri similare.
Cu ce speri să rămâi după această săptămână?
Să fiu mai tare.
Să cunosc mai bine aspecte pe care încă nu le înțeleg
și poate n-o voi face niciodată, dar să am mai mult curaj
ca să mă împotrivesc.
E pornit?
Invit echipa de rugăciuni. Haideți!
Mulți vă simțiți sub presiune.
Poate vă simțiți înconjurați de întuneric.
Dar simțiți că vi se întinde o mână.
Și vreți ca acea mână, mâna Domnului, să vă scoată de acolo
și să reveleze splendoarea creației Sale.
Frați și surori, în numele lui Iisus, faceți un pas în față,
ocupați-vă locul cuvenit în trupul lui Hristos!
Ieși în față și primiți rugăciunea! Ieșiți și faceți legământul,
spuneți că nu vă veți mai întoarce în întuneric!
Câțiva dintre vorbitorii din acea săptămână
erau ex-gay renumiți.
Și au povestit despre convertirea lor întru Iisus,
despre cum au realizat că nu trebuiau să fie gay,
așa s-au exprimat.
Erau niște povestiri fascinante.
Îmi amintesc că mi-am spus că voiam să fiu ca ei.
Voiam să fiu grozavă și fericită și iubită de Dumnezeu.
Pe John și Anne Paulk i-ați văzut în Newsweek.
RECLAMĂ EX-GAY
Ambii, foști homosexuali, acum o familie.
Dar oare mai sunt alții ca ei?
Am fost activ în comunitatea gay 13 ani.
Eu, șase ani, urmați de cinci ani de căutări până am găsit libertatea.
- Am făcut-o 13 ani. - Eu, patru, dar amândoi ne-am lăsat.
La temelia Bisericii creștine stau căsătoria,
familia și copiii.
Obiectivul meu când m-am dus la Exodus
era să mă însor și să fiu tată.
Nu era o speranță de viitor.
Era un obiectiv asumat cu toată tăria.
Cum ați ajuns să fiți împreună?
- Inițial, n-am fost prieteni, căci… - Nu.
…încă eram derutați în privința identității noastre de gen.
Dar treptat ne-am împrietenit,
iar din prieteni, am devenit iubiți.
L-am acceptat pe Iisus ca mântuitorul meu și apoi am citit cuvântul Bibliei.
Din acel moment, viața mea s-a schimbat.
Ne învățau că aveam să ne împrietenim cu o femeie,
să ne simțim în siguranță cu ea,
după care aveam să simțim poate o atracție sexuală față de ea.
Nu trebuiau să ne atragă toate femeile, ci doar una. Așa ni se spunea.
Doar una. Pentru că de ea aveam să ne îndrăgostim
și cu ea urma să ne căsătorim.
„Doar una!”
Cum desfaci capătul?
Îți trebuie alt tip de cuțit.
Tu ai unul mare.
Folosește unul mic! Și taie în „V”.
Așa scoți capătul. Bine?
Scuze, dragule!
- E mișto. - Știu.
O să te învăț niște șmecherii de-astea.
Și uite așa.
Soția mea se îmbrăca frumos,
se machia și arăta foarte elegant.
Am făcut copii care au apărut cu noi la televizor.
Pe undeva, nu mă mai consideram gay.
Fiindcă pentru mine, gay însemna să fac sex,
să mă duc în baruri gay, să am de-a face cu alți gay.
Defineam „gay” prin prisma comportamentului.
Purtarea te făcea gay, nu sentimentele tale.
Dar sentimentele mele erau gay.
De zece ani am o căsnicie reușită,
mă simt împlinit afectiv și sexual alături de soția mea,
am doi băieți, deci ceva tot s-a schimbat.
Dacă aș fi spus că mă mai tenta homosexualitatea,
ar fi fost o afirmație sinceră.
Numai că nu am simțit că puteam fi sincer.
Căci nu eram acolo, pe scenă, în nume propriu,
ci reprezentam o întreagă mișcare.
Dacă eu spuneam că mă mai tentează, ce ar fi înțeles ceilalți?
- Ți se pare că ai mințit? - Chiar am mințit.
Pot s-o spun acum fără…
Rușinat și stânjenit.
Familia mamei era foarte strictă…
Am realizat că nesinceritatea mea a provocat altora suferință.
Nesinceritatea mea i-a făcut pe cei care ne urmăreau,
care se luptau cu homosexualitatea, cu trăirile lor gay,
să creadă că era o problemă cu ei, fiindcă nu erau ca mine.
Să zică: „El nu mai e tentat.
Deci, dacă eu mai sunt, înseamnă că eu sunt anormal, că am o problemă.”
MARȘUL LIBERTĂȚII
Povestea mea nu e unică.
Am vrut ca cei în situația mea să poată vorbi și ei.
Iar Marșul Libertății le-a dat o platformă.
Fiindcă presa tradițională nu se uită la noi.
De aceea am fondat Marșul Libertății, să le dau o voce.
AUZIȚI CHEMAREA LIBERTĂȚII
E activ doar de șase luni.
Are 3.924 de urmăritori, cam cu o mie mai mulți decât mă așteptam.
Sunt atât de mulți!
SERIA BIRUITORILOR
Alo?
Bună, Jeffrey!
Am descoperit pagina ta pe Facebook.
Am început să o urmăresc fiindcă mi-a dat speranță
să-ți aflu povestea și ce ai pățit.
Sper ca și fiul meu să aibă parte de asta.
Îmi spui te rog cam despre ce e vorba?
Avem un băiat de 20 de ani.
A zis: „Sunt o fată transgen.”
M-am uitat la el și i-am spus că e băiat.
De șase luni n-a mai dat pe acasă.
Și a fost foarte greu.
Ne e foarte dor de el.
Dar el crede că îl resping fiindcă refuz să-i spun că e fiica mea.
Cum aș putea accepta asta când în sinea mea știu că e o minciună?
Cred că el știe că îl iubești.
- Vrea doar ca tu… - Da, știe.
Vrea să i-o arăți așa cum vrea el.
- Exact! - Și uneori…
Dacă cineva este… Dacă un copil iese în drum,
părintele nu-l va lăsa să fie călcat de camion.
Dacă trebuie să-l ia pe sus de acolo,
o va face ca să-l ferească din drum. Asta încerci tu să faci.
Așa e. Îmi confirmi. Îți sunt recunoscătoare.
E un spirit puternic, ce te forțează să-i zici „femeie”, ceea ce el nu e.
Vrea să cedezi, să accepți și să fii de acord cu ce îți spune.
- Nu face asta! - Asta e și impresia mea. Da.
Eu unul cred că trebuie să-ți urmezi credința aici.
Bine.
CIORNĂ COMPUNERE: RE-IUBIREA CAPITOLUL UNU
De un an lucrez la o carte
în încercarea de a da un sens experienței mele…
și de a scrie tot ce s-a întâmplat.
Când eram în Living Hope, ne vedeam săptămânal în biroul lui Ricky
și discutam experiențe intime, puternice, de natură sexuală și afectivă,
o adevărată ședință de psihoterapie.
SEDIUL LIVING HOPE
În multe privințe, era psihoterapie normală,
în care povesteai cum ți-a mers, ce probleme ai
și treptat aprofundai, ajungând la lucrurile care te supărau.
Dar în același timp, era și o spovedanie.
Simțeam că trebuia să-i spun tot lui Ricky,
fiece atracție sexuală, sentiment sau pasiune.
Simțeam că trebuia să spun dacă aveam o șefă lesbiană
sau cliente lesbiene la restaurantul unde lucram.
Să zicem că avusesem o relație sexuală cu cineva.
Clar aș fi simțit nevoia să mărturisesc și să descriu circumstanțele,
când am vorbit și ne-am trimis mesaje,
când am decis să facem ceva, când ne-am văzut,
de ce n-am rupt relația,
ce altceva din viața mea m-a împins pe acel drum.
Toate aspectele în care simțeam că nu eram cum ar fi trebuit,
trebuia să le mărturisesc și să le abordez pas cu pas.
În jurnalul de atunci mă rugam să fiu iertată pentru trupul meu afurisit.
Singura mea speranță era ca Dumnezeu să mă salveze de mine însămi.
Eram o adolescentă foarte cuminte.
Dar mă credeam cumplită.
2009 CONFERINȚA ANUALĂ EXODUS
Mă simt onorată să vi-l prezint pe următorul nostru vorbitor.
Este psiholog.
E un nonconformist în domeniul sănătății mintale.
E un rebel.
Specialiștii în sănătate mintală nu cred că ar trebui permis sprijinul
contra atracției față de persoane de același sex.
Iar lui nu-i pasă ce spun ei.
Tratează bărbați împotriva acestui tip de atracții de 30 de ani.
Când am început, cu ani în urmă…
JOSEPH NICOLOSI PSIHOLOG CLINICIAN
…tipul cu problema homosexuală venea
și începea să înțeleagă că imaginea homosexuală
era de fapt o formă de protecție în fața golului interior.
Unii greșesc crezând că mișcarea ex-gay este strict religioasă.
În paralel cu formarea Exodus,
s-a format un grup de psihologi și psihoterapeuți
ce au câștigat și au făcut o carieră încercând să vindece gay-i.
Asta era o pseudo-psihologie jalnică.
Ce spuneau ei nu se baza pe nimic științific.
Dar Exodus își dorea un soi de respectabilitate.
Cum ar veni, nu doar noi credem asta,
ci și terapeuți și psihiatri care știu și ei că ce spunem noi e adevărat.
Dr Joseph Nicolosi e unul dintre cei 500 de psihoterapeuți
care lucrează cu gay care vor fie heterosexuali.
Era o legătură simbiotică între nevoia noastră de credibilitate
și psihoterapeuții, care se alegeau cu clienți.
Rețelele noastre erau pline cu cărțile lor,
cu metodele lor și abordarea lor terapeutică.
Sună groaznic, dar a fost o afacere reciproc avantajoasă.
ȘEDINȚĂ DE TERAPIE REPARATIVĂ FILMARE
Nu te deschizi. Vorbește cu mine! Spune-mi ce simți!
Mă gândeam la acea persoană care e frântă.
La tine?
- La mine. - Frântă?
Te simți frânt?
Cum te simți…
așa frânt, aici, în fața mea?
Mă uit la tine. Cum te simți acum, sub privirile mele?
Te doare?
Ești foarte trist?
Ești foarte trist, fiindcă te simți frânt.
Simți că te accept așa frânt?
- Cum te face asta să te simți? - Bine.
E plăcut.
Mi-aș dori doar să nu fiu aici în clipa asta.
În locul acesta din mintea mea.
Desigur.
Mă simt… Mă simt un om rău.
Mă simt…
A ajuns la psihoterapie
fiindcă avea relații cu bărbați, deși era căsătorit.
De atunci, a mers foarte bine, n-a mai avut astfel de relații un an
și îmi spune că nu și le dorește ca homosexual.
Tată Ceresc, la lumina gloriei Tale
vedem unde am greșit și adevărul pe care l-am tăgăduit.
Vindecă, Doamne, păcatele noastre,
căci mare e mila Ta,
să Te putem urma și să trăim în spiritul Evangheliei.
Amin!
Ați primit iertarea, milostenia și pacea lui Dumnezeu.
Petrecem o clipă împărtășind pacea cu cei din jur.
Bună dimineața!
Încă de la 17 ani, Ricky spunea „Tu vei fi marea stea.”
Spera ca eu să preiau ștafeta.
Așa că au făcut din mine un simbol încă de la o vârstă fragedă.
Oamenii veneau la mine să-mi spună că văd stadioane cu 10.000 de persoane
unde eu propovăduiesc Evanghelia și un mesaj de speranță și tămăduire.
Categoric, o mare parte din rolul meu la Living Hope și Exodus
avea la bază ideea că eu aveam să preiau ștafeta.
Aplauze, vă rog, pentru prietena mea, Julie Rodgers!
CONFERINȚA ANUALĂ EXODUS 2011
I-am spus mamei că sunt lesbiană și că nu voiam să mă mai ascund.
A luat-o razna.
Și a luat legătura cu Ricky Chelette,
din rețeaua Living Hope. Hai Living Hope!
Oamenii mei. Și el de fapt…
Ricky m-a recomandat conducerii Exodus să vorbesc
și probabil că am ținut vreo opt, zece discursuri.
În ultimul an de liceu, am decis
să-mi dedic viața Domnului și să-l urmez cu tot sufletul.
Am avut o experiență neplăcută la facultate, o agresiune sexuală.
Și nu le-am spus decât celor de la Living Hope.
Nu cred că au știut ce să facă.
Însă la scurt timp după aceea, în cel mult un an…
Ricky a vrut să includ episodul în mărturia mea.
Am decis că nu voiam s-o fac.
Am mers cu Ricky undeva și i-am dat discursul dinainte.
Am decis că nu voiam să includ acel detaliu.
Nu-mi plăcea ideea. Era ceva intim, ce mai trebuia să procesez.
Pe drum spre casă, în ziua aia, îmi dădea sfaturi, ca de obicei,
și mi-a zis că mi-am prezentat foarte bine mărturia,
dar că regreta că am omis partea cu violul.
Și i-am spus atât.
„N-am simțit nevoia să o fac.”
Iar el de colo: „Cred că asta a redus impactul mărturiei tale.”
Și până la urmă a profitat de mine, sexual vorbind,
când ne-am întors la el acasă. M-a violat, practic.
În cele din urmă, am povestit, dar îmi amintesc furia pe care am simțit-o
știind că toate acele experiențe personale intime
erau orchestrate și ambalate pentru a promova un mesaj.
Că bărbații sunt răi și îi urăsc.
Și că din cauza abuzului m-am orientat spre femei.
Cum ai acceptat asta?
Încerc să am încredere în bărbați și asta pățesc?
Am terminat-o cu ei!
Privind în urmă, aș vrea să nu fi fost exploatată așa,
să fiu recuzită la o vârstă atât de timpurie
și foarte vulnerabilă emoțional.
MARȘUL LIBERTĂȚII - ADUNAREA NAȚIONALĂ WASHINGTON DC
Ia te uită, cine a venit!
Trei dintre preferații mei.
Ce mai faci, băiatule?
De ce v-a trebuit atât timp?
Bună, scumpule!
Asta e biserica.
Ecclesia. Biserica.
Articolul de ieri face furori.
Primim clicuri din toată țara.
- Grozav! - Da.
- Se duce vorba. - Amin!
Ia proporții.
Da, îmi place.
Haideți, începem slujba!
Începe slujba.
Liniște, toată lumea!
Liniște!
Eram aici în 2017 când mi-a venit ideea
să facem un marș pentru cei care au renunțat la stilul de viață LGBTQ.
Marșul Libertății este despre povestirile voastre.
Nu e povestea mea. Sărbătorim povestea voastră.
Iar Domnul mă îndeamnă să spun: „Arătați supușenie în fața Lui!”
Când arătați supușenie, El se va încrede mai mult în voi,
iar voi veți continua să creșteți.
De multe ori, veghează asupra noastră acasă, în lucruri mărunte.
Sunteți supuși în lucruri mărunte,
nu doar în cele bisericești? Supușenia e zi de zi.
A zis că cei ce-L Iubesc Îl urmează.
Vreau să înțelegeți ce se întâmplă.
E sunetul unității.
E sunetul unui războinic care nu glumește.
Hei-na-hei
Hei-na-hei-na-hei-na-hei
Hei-na-hei
Hei-na-hei-na-hei-na-hei
Sunt un războinic…
Ne-ai vestit Marșul Libertății.
Îți aparține, Tată.
Ce se întâmplă acum este că Îți aduni luptătorii gata de atac!
Să vină renașterea
Pentru națiunea aceasta!
Leul
Leul din Iudeea
Rage
Rage pentru mine
Leul
Leul din Iudeea
Rage…
O să citesc din fragmentul despre reuniunea de la Living Hope.
Câți ani aveai pe atunci?
Aveam 17 când am început
și treaba asta a continuat până când am terminat facultatea.
„M-am ars prima oară
pe bordura din fața bisericii, după o reuniune Living Hope.
Aproape-mi terminasem țigara când, fără să mă gândesc,
mi-am împuns umărul cu ea,
ascultând cum îmi arde pielea.
Mai târziu, am stat singură în camera mea,
într-un vârtej de teamă, agonie și silă de mine însămi.
Mi-am amintit arsura de țigară și detașarea ce mi-a cuprins trupul
când focul mi-a mistuit pielea.
Am căutat un obiect metalic ce putea fi încălzit la flacără
și am găsit o monedă.
Folosind o pensetă, am ținut-o la flacăra brichetei,
fremătând pe măsură ce moneda se încălzea.
Am tras aer în piept, mi-am îndoit brațul și am lipit moneda de el
până s-a rupt pielea, iar durerea s-a tocit.
Am repetat procesul de minimum 20 de ori în acea zi,
arzând de fiecare dată linii drepte pe umăr.
Săptămâni de-a rândul, mi-am uns rănile cu antibiotic dimineața și seara.
În acele clipe, eu și trupul meu eram în siguranță.
Îmi puteam sufleca mâneca, îmi arătam rănile
și aveam parte de delicatețe și compasiune.
După ani, când nu mai puteam suporta chinul,
o luam de la capăt
și ardeam linii drepte pe umeri, apoi îmi îngrijeam rănile.
Am auzit de depresie ca furie îndreptată spre sine.
Poate că asta făcusem în camera mea, cu ani în urmă.
M-am răzbunat cu furie pe trupul meu pentru că nu era așa cum trebuia.
Un trup hetero, feminin, de bun creștin.
Și îi dădeam foc.”
- Te iubesc. - Și eu.
Îmi pare rău.
Da, e cam dureros.
Așa e.
În timp, mi-a fost tot mai greu să îmi înfrânez homosexualitatea.
Am făcut-o mai ales prin pornografie,
iar soția mea a descoperit asta și a fost foarte îngrijorată.
Înțeleg de ce s-a supărat.
Era o amenințare. Era o formă de nesupunere.
Era… Însemna oare că mă transformam la loc?
Îmi amintesc că mi-a spus într-o zi: „John, de ce nu te supui și gata?
De ce nu poți lua decizia dumnezeiască?”
Și-mi amintesc că i-am spus…
că nu știu de ce.
Nu știu de ce nu a dispărut.
Nu știu cum s-o fac să dispară.
E tot mai rău, pe măsură ce îmbătrânesc.
Eram înconjurat de oameni care mă iubeau,
de soția și băieții mei,
dar mă simțeam singur.
Eu…
tânjeam după iubirea unui bărbat.
Și ajunsesem la punctul…
la care cauzele acestor probleme
nici nu mai contau.
Nu mai conta dacă greșeam sau nu din perspectivă biblică.
M-am gândit că, dacă nu porneam să descopăr cine sunt,
aveam să mă sinucid.
Să-mi pun capăt zilelor.
Eram la Washington la niște întruniri
și am început să beau.
M-am îmbătat și m-am dus într-un bar gay.
Cineva a venit la mine și m-a recunoscut.
Ce era în capul meu?
A fost chemat un activist gay. Era la intrarea în bar.
M-a fotografiat cu mâna pe față și fugind pe stradă.
Era o dimineață de luni.
M-am dus la birou și știam că John era acolo.
Îmi era prieten.
A venit în biroul meu
și eu mă așteptam să stăm doar la taclale.
El era cutremurat. S-a așezat, abia dacă se uita la mine.
Am știut că avea să se afle imediat, așa că am mințit.
Am spus că nu știam că era bar gay și că folosisem toaleta.
Nu trebuia să fii academician să-ți dai seama că mințeam.
Știa că era mult mai mult decât ne spunea.
Și mi-a fost milă de el,
pentru că stătea chircit în scaun, cu cafeaua lui,
și n-o să uit asta niciodată, și spunea…
că spera să nu fi făcut rău mișcării.
Și tot repeta asta. „Sper că n-am făcut rău mișcării.”
Eu am rămas…
Nu știam ce să cred.
În cinci minute, telefonul a luat foc.
Toată lumea îl aprecia nespus pe John. Era fără cusur.
Avea succes. Era un bun vorbitor. Avea o mărturie minunată.
Și, ca orice lider proeminent și charismatic
care nu corespunde așteptărilor mulțimii,
când a fost descoperit fugind dintr-un bar gay,
toată lumea a fost șocată.
PREȘEDINTE FOST GAY DEMIS DE UN GRUP CREȘTIN
GRUPUL L-A CONCEDIAT PE PAULK
ORGANIZAȚIE RELIGIOASĂ PENTRU FOȘTI GAY ÎȘI DEMITE PREȘEDINTELE
Soția mea n-a mai suportat.
A depus actele, să ne despărțim.
A divorțat.
Nu fusesem sincer nici măcar o zi din viața mea.
Fusese minciună după minciună.
Plecarea lui John din mișcare a fost memorabilă,
dat fiind impactul lui în general.
Dar Exodus a continuat să funcționeze.
Da, sunt Randy Thomas. Vicepreședinte executiv al Exodus.
Avem aproape 200 de agenții asociate în Canada și Statele Unite.
În 2003, Exodus a început să se implice mai mult în politică.
Am început deplasările la Washington pentru întruniri și evenimente
cu lideri ai dreptei religioase și persoane influente.
Nu reușeau să capteze atenția în felul cum ridicau problemele.
Iar noi aveam să le rezolvăm problema.
Ei nu puteau să spună
că opiniile lor erau mai bune decât cele ale persoanelor LGBTQ.
Dar ei, da.
S-a făcut un efort imens
pentru a face tot ce puteam cât Bush era președinte
și ambele camere ale Congresului erau sub republicani,
pentru a limita drepturile LGBTQ cât mai mult cu putință,
eventual pentru totdeauna.
Căsătoria dintre un bărbat și o femeie e idealul,
iar rolul președintelui este să ducă o politică în acea direcție ideală.
DA!
După miezul nopții,
mii de persoane au sărbătorit împlinirea unui vis, în Massachusetts.
Cea mai importantă investiție politică făcută de Exodus
a fost bătălia privind căsătoria.
Era o chestiune crucială pentru noi,
fiindcă noi promovam o versiune idealizată a vieții.
Căsătoriile gay păreau a fi o amenințare existențială
la adresa țelurilor pentru cei din congregațiile noastre.
Ei vedeau că în ochii societății era sănătos și bine
să te căsătorești cu persoana pe care o iubeai.
Noi trebuia să contracarăm mesajul.
Vreți să știți de ce mă bat atât pentru căsătorie?
CONFERINȚĂ ANUALĂ EXODUS
Deoarece căsătoria depășește înțelegerea noastră
și poartă chipul lui Dumnezeu.
În California s-au oficializat căsătoriile gay,
însă ceremoniile se vor opri dacă Propunerea 8 e adoptată,
modificând Constituția Californiei
și limitând definiția căsătoriei la uniunea dintre un bărbat și o femeie.
DA PENTRU PROP. 8
M-am alăturat Exodus în vara lui 2008, deci imediat înaintea alegerilor.
Și am trecut direct la campania pentru Propunerea 8.
Am fost invitată la un eveniment unde se instalaseră camere video,
astfel ca congregațiile din toată California
să poată urmări evenimentul nostru.
Nu vreau să fiu vulgară, dar bărbatul și femeia
sunt făcuți pentru a se împreuna într-un singur organism…
cu scopul…
cu scopul procreării.
Dacă orientarea sexuală
sau atracția sexuală ar sta la baza deciziei de căsătorie,
atunci pedofilii ar trebui să se poată căsători cu copii de șase, șapte, opt ani.
Mame și fii, surori și frați, ar trebui să fie permisă orice combinație.
O componentă cheie a mesajului era argumentul pantei alunecoase.
Deci acum spuneți două femei sau doi bărbați,
dar apoi, la ce se va ajunge?
Se speculează temerile oamenilor.
Ce pot spune eu care să-i sperie cu adevărat, dacă sunt indeciși?
Și multă lume era indecisă,
într-o stare oarecum ambivalentă, spunându-și că problema nu-i afecta.
„Iată cum vă afectează!”
ADUNARE DE RUGĂCIUNE PENTRU PROPUNEREA 8
Bisericile au insistat pentru un vot în favoarea propunerii.
Sunt convinsă că asta a ajutat decisiv la adoptarea Propunerii 8.
Bunătatea Domnului ne face să ne căim.
Bunătatea Domnului...
Atâtea biserici reunite!
N-am mai văzut niciodată așa ceva,
până la Propunerea 8.
Când a fost adoptată Propunerea 8, nu eram un susținător al lui Obama,
Mă exasperase victoria lui.
Știți? Dar Propunerea 8 a trecut.
Și făceam pe durul pe social media.
Mii de persoane au protestat în California față de adoptarea Propunerii 8.
Proteste masive față de adoptarea Propunerii 8,
ce interzice căsătoriile gay.
Niciodată nu am simțit…
o asemenea umilință.
- Plângeți. - Da.
Mi-e rușine de statul nostru.
Dar nu voi uita niciodată buletinele de știri din seara aceea.
Erau semenii mei.
Pe atunci nu înțelesesem, dar în sinea mea știam.
Să-i văd pe semenii mei protestând…
și deplângând adoptarea Propunerii 8.
Pe când mă uitam la televizor,
o voce mi-a zis: „Cum le-ai putut face asta oamenilor tăi?”
Am văzut bărbați plângând.
Și am știut că visurile lor fuseseră spulberate.
Din acel moment, n-am mai fost același.
MERITĂM LIBERTATEA DE A NE CĂSĂTORI 8 = URĂ
După Propunerea 8, am suferit atacuri extreme de anxietate și de panică.
Eram pe drum spre o conferință Exodus,
conduseserăm de vreo două ore când am avut un atac de panică.
De când ori făceam ceva legat de Exodus sau de chestiuni legate de ex-gay,
urma să am atacuri de panică.
Încă nu știam.
Nu știam de ce.
ȘCOALA AMERICANĂ DE PSIHOLOGIE PROFESIONALĂ
O psihoterapeută mi-a spus că era clar că fusesem traumatizată
și simptomele mele aduceau mai degrabă cu TSPT.
Și atunci am început să înțeleg că aveam o problemă.
Nici nu eram conștientă.
Mai întâi s-a manifestat fizic,
corpul meu nu mă mai lăsa să continui.
Când vorbim despre mișcarea ex-gay,
era dorința de a face parte dintr-un grup.
Dorința de a aparține și de a-i auzi pe semenii mei.
Oameni ce treceau prin aceleași dificultăți ca mine.
Trebuie să respecți regulile grupului.
Și chiar dacă era un element de rușine, părea un preț mic, dat fiind ce obțineam.
Asta era tema majoră a activității noastre…
Da.
…să înțelegem rușinea.
Rușinea rezultând din sentimentul că e ceva greșit cu mine.
- Așa. - „Sunt rea.”
Fiecare ne luptăm întruna cu acest sentiment.
Ai ajuns să nu-ți mai spună nimeni ce să faci
și nu-ți mai spune nimeni cine ești.
E foarte diferit.
Am petrecut nouă ani în încăperea asta
și m-am schimbat atât în acest timp.
Sunt cu totul alt om.
Alt om.
Piesele de puzzle începeau să se îmbine.
Atracția pe care o simțeam față de persoane de același sex
n-a dispărut niciodată.
Atunci, asta e schimbare?
Fiindcă înainte, defineam schimbarea doar prin fapte.
Și m-am întrebat dacă atracția dispăruse de fapt.
Nu! Schimbasem doar felul cum interacționam cu oamenii.
Și doar am evitat lucruri.
Dar eu chiar m-am schimbat?
Trebuie să mut.
Aș spune că sunt o persoană bisexuală.
Îmi iubesc soțul.
Sunt căsătorită de mult.
Și am știut că am capacitatea pentru ambele.
Sunt atrasă de ambele sexe.
- Poftim! - Mie-mi convine.
Trișezi pentru că e Ziua Mamei.
Da.
E grozav!
Știu!
Ce priveliște!
Va fi superb.
Când plecați, veți fi căsătorite, și dacă vreți fotografii la altar,
stați deoparte și așteptăm să plece invitații.
Când lumea închină un pahar, voi reveniți.
Doamne!
Ne faceți o poză, vă rog? Suntem încântate.
- În ce parte? - În ambele.
Când încă mai lucram la Living Hope,
eram foarte deprimată,
dar nu știam de ce mă simțeam copleșită sau tristă.
Mă consideram o ciudată.
Îmi spuneam: „Ce e cu mine?
Mi-am pierdut mințile, îmi ard trupul, mă rănesc” și câte și mai câte.
Și asta fiindcă nu consideram că ajunsesem să mă urăsc
din cauza sistemului din jurul meu.
Credeam mai departe că Domnul avea să mă ajute
să trăiesc în puritate.
Țineam discursuri la conferințele Exodus și scriam pe blogul lor,
eram percepută o lideră în cadrul mișcării.
AMERICA NOASTRĂ CU LISA LING
Progresele privind drepturile gay-ilor sunt însoțite de plecări tot mai numeroase
și mai sonore din rândul foștilor gay, așa-numiții „foști foști gay”.
Foști gay, nici pomeneală! Nu-i credeți ce vă spun!
Michael Bussee îi ajută să-și spună povestea.
La decenii după ce a fondat Exodus, și-a găsit o nouă chemare.
M-am pensionat de câțiva ani și mă ocup
de persoane ce au ieșit din terapia reparatorie.
Am două grupuri online pe Facebook.
De câteva decenii, sunt un fost lider foarte vocal.
Încerc să explic ce nocive sunt acele programe
și să-i ajut pe supraviețuitori să-și spună povestea.
Dacă pleca cineva, nu mai dădea niciun semn.
Între noi, se spunea că acele persoane
au trecut de partea întunericului, a carnalului.
Ideea asta tâmpită că se duseseră. În ochii noștri, erau morți.
Exodus a încercat să se distanțeze de povestirile supraviețuitorilor.
Încercau să spună că era vorba de excepții.
„Da, în orice organizație sunt persoane care suferă
sau care… Dar nu reprezintă majoritatea.”
Însă presa a început să publice
mărturiile celor vătămați de programele pentru foști gay.
Era mai greu pentru Exodus să-i ignore.
Într-o zi am scris o postare de blog
pentru site-ul Exodus.
La final, m-am adresat supraviețuitorilor ex-gay spunând că îmi părea rău…
„Îmi pare rău că ați trecut prin asta și că nu vi s-a spus
că Domnul vă iubește acum și acolo unde vă aflați.”
Și că speram să îmi spună cândva povestea lor.
M-a contactat Michael Bussee în legătură cu povestirile supraviețuitorilor.
„Pot crea un grup pe Facebook, să fie un fel de forum.”
Am răspuns că da, vorbisem serios.
Au acceptat 75 de persoane.
Mulți dintre ei au fost foarte politicoși, dat fiind pe cine reprezentam.
Dar și foarte sinceri despre cât de mult au suferit
din cauza educației ex-gay.
În cele din urmă,
Lisa Ling a luat legătura cu Exodus și Michael Bussee,
spunând că a auzit de grup și întrebând dacă voiam să apărem la televiziune.
Pe atunci eram președintele Exodus.
Mi s-a părut important să ascult ce aveau ei de spus.
A venit un grup de persoane,
cu unele avusesem de-a face, cu majoritatea, nu.
Ne-am întâlnit la o biserică
și am avut parte…
de cea mai impresionantă terapie de grup din viața mea.
Cei de față sunt în diferite stadii.
Unii abia au încheiat.
Unii supraviețuim de 12 ani.
Așteptând să vă spunem: „Voi sunteți vinovați.
Ați avut ocazia să ne vedeți rănile,
dar n-ați făcut nimic.”
Culmea e că cred că mi-am pierdut sufletul încercând să fac ce trebuie întruna.
Nu pentru că făceam ceva greșit.
Ci pentru că am făcut ce trebuia.
Și tinerii aceștia își pun capăt zilelor
din cauza lucrurilor care li se spun,
că nu sunt buni, că nu sunt frumoși așa cum sunt.
Nu accept asta și refuz să mai păstrez tăcerea.
A fost devastator și pentru prima oară
m-am identificat mai mult cu supraviețuitorii de acolo
decât cu oricine de la Exodus.
Mărturiile acelea nespus de dureroase m-au zguduit profund.
Am simțit că, în multe privințe,
povesteau prin ce trecusem eu.
Îmi amintesc senzația că eram de partea greșită a sălii.
Și mi-am spus că nu mai puteam s-o fac.
Nu mai puteam lua parte. Era atât de toxic!
Când s-a difuzat emisiunea Lisei Ling,
am știut că Exodus însemna moarte și distrugere.
Supraviețuitorii ne priveau în ochi.
Și nu mai puteam găsi scuze. Nu mai puteam nega.
Și că Exodus nu mai putea continua să promoveze ideea schimbării,
fiindcă era o minciună.
2013 CONFERINȚA ANUALĂ EXODUS
Exodus a fost înființată în 1976, pentru a crea o comunitate împreună.
Dar am adus suferință.
Și din aceste motive,
Exodus International,
cel mai vechi grup creștin dedicat credinței și homosexualității,
își închide porțile după peste trei decenii de activitate.
Când Exodus s-a desființat,
am început să-mi clădesc o viață departe de Living Hope.
Am dus lipsa comunității mele,
dar trebuia să plec ca să mă însănătoșesc.
Mi-am dat seama că eram nesigură și nesănătoasă,
fiindcă în viața mea nicio persoană nu mi-a spus vreodată
că sunt bine așa cum sunt.
Că eram iubită și că nu trebuia să schimb nimic.
Când m-am despărțit de Living Hope și educația ex-gay
și am recunoscut că sunt gay
și că, de fapt, asta era bine,
pentru prima oară m-am simțit ușurată, fericită,
am simțit că Dumnezeu mă iubea și că totul era în regulă.
Am vorbit despre comunitățile creștine unde am avut parte de suferință și traume.
În același timp însă, această credință ne-a ajutat să ne vindecăm.
Când interacționez cu Iisus
și văd cine a fost Iisus și cum a trăit,
îmi spun că e extraordinar.
E important pentru mine să-l separ pe Iisus de creștinii care m-au chinuit.
Vinerea trecută am fost aici la o slujbă în amintirea lui Matthew Shepard.
În viața mea n-am mai văzut atâtea persoane queer într-o biserică.
Toți oamenii aceia care fuseseră jigniți și umiliți,
care fuseseră abuzați fizic și tot restul, au putut veni la biserică
poate pentru prima oară de decenii.
Și să audă că li se spune lor în mod special…
„Tu, persoană gay, bisexuală, transgen,
ești bine-venită aici, ești dorită aici,
îți onorăm viața și ești în siguranță aici.”
Faptul că avem parte de un astfel de lăcaș
care ne aduce binecuvântarea tuturor și fiecăruia în parte…
e cel mai bun leac pe care îl putem primi.
După dispariția Exodus,
activitatea pe care o desfășurase Exodus, toate grupările acelea…
inclusiv Ricky și Living Hope, au continuat ca mai înainte.
REȚEAUA LIVING HOPE 2021
Mă ocup mai ales de oameni cu dificultăți legate în special de homosexualitate.
Îmi dedic timpul
discutând cu oameni frânți sexual, spunându-le că Hristos e eliberarea.
Deci terapia de conversie pare să înflorească
în comunitățile creștine de unde provin eu.
Un grup acuzat de promovarea unor metode controversate
vizând schimbarea orientării sexuale
se întrunește azi la San Diego.
Când am desființat Exodus, mulți dintre liderii vechi
au decis să continue
și au încercat să ia cu ei cât mai mulți oameni.
Așa s-a născut Restored Hope Network.
Trebuie să ne spui despre Restored Hope Network.
Restored Hope Network e o rețea formată din oameni ca mine…
ANNE PAULK DIRECTOR EXECUTIV
…care au renunțat la homosexualitate și vor să le spună altora cum să o facă.
Ăsta e motivul pentru care o fac.
Vreau să se știe că există speranță.
Am avut o relație dificilă cu tata, nu pentru că nu ne iubeam…
CONFERINȚĂ RESTORED HOPE NETWORK
…ci fiindcă nu am putut avea o relație așa cum aveam eu nevoie,
provocând îndoieli și derută.
La 14 ani, le-am spus alor mei că sunt gay…
Câtă îndoctrinare!
Limbajul pe care îl folosesc,
structura mărturiei,
până și profilul vieților lor.
S-o văd pe Katie la altar…
A fost o zi de neuitat.
Cununia noastră a fost o adevărată manifestare a lui Iisus.
În ultimii cinci ani, aproximativ,
au plecat în masă lideri ai mișcării,
dar alți lideri preiau ștafeta.
Și nu dispare așa cum am crezut noi sau cum ar trebui.
Grupurile ex-LGBTQ mai vechi fac lucruri pe care noi nu le facem.
E o manieră diferită.
Cred că a atras generația mai tânără să iasă în stradă.
În loc să stea la o conferință, să iasă pe străzi.
În loc să stea în biserică,
să se întâlnească cu oameni. Noi facem altfel.
Bun găsit, tuturor!
E al doilea nostru Marș al Libertății.
Unii am străbătut lumea în lung și-n lat.
Chipuri diferite, rase diferite,
care iau atitudine și dau de veste că libertatea e aici.
Aplauze pentru liderul Marșului, Jeffrey McCall!
Ne propunem doar să împărtășim mărturii
ale celor ce au renunțat la stilul de viață LGBTQ,
care l-au întâlnit pe Domnul.
Ne-am reunit aici ca să ne depănăm poveștile.
Rugăciunea funcționează!
Stau aici în numele lui Iisus Hristos
și spun că El e Domnul și Îl iubesc!
V-ați întins la pământ spunând: „Iisuse, izbăvește-mă,
căci pe Tine vreau să Te urmez. Să fiu fiica Ta sau fiul Tău”?
Libertatea e în numele lui Iisus Hristos.
Cred că aici ia naștere ceva.
Tată, Te rog să ne unești ca biruitori.
Doamne, Te vrem din nou în fruntea Americii.
Îți mulțumim în numele lui Iisus.
În numele lui Iisus.
Curând după ce m-am declarat gay, o persoană gay…
mi-a spus în față că aveam sânge pe mâini.
M-a întrebat: „Ai mâinile pline de sânge, cum te simți?”
Am spus: „În clipa asta…
știu doar că mi-e teamă să-mi privesc mâinile.”
Ca lider, am fost învățat să recunosc pierderea,
dar să o raționalizez, să o neg.
Și detest că am făcut asta.
Pentru mulți care nu se sinucid,
ne ucidem înlăuntrul nostru
refuzând să ne acceptăm așa cum ne-a făcut Domnul.
Tatăl nostru care ești în ceruri, sfințească-se numele Tău,
Vie împărăția Ta, facă-se în voia Ta,
precum în ceruri, așa și pe Pământ.
Pâinea noastră cea de toate zilele dă-ne-o nouă astăzi
și iartă-ne nouă greșelile noastre
precum și noi iertăm greșiților noștri.
Nu pot privi în urmă și spune
că merită iertare, că merit să fiu iertat.
Căci nu merit. Am greșit.
Am greșit profund.
Când îți dai seama în sfârșit cât rău ai făcut,
te simți copleșit.
E un sentiment devastator.
Dar scuzele sunt insuficiente.
Nu le poți reda oamenilor anii pierduți încercând să fie ex-gay.
Poți doar ca, de-acum înainte,
să te pronunți ferm împotriva acestei idei.
Spune-o privind în cameră!
Vorbește cu foștii colegi despre ce mai fac cu astfel de activități.
Am fost credincioasă trup și suflet, așa ca voi.
Credeam cu tărie că făceam ceva corect.
Dar nu face decât să zdrobească suflete.
Strivește viețile oamenilor.
Gândul că am luat parte e insuportabil
și sper să aveți empatia și compasiunea
să vedeți că nu face decât să provoace rău.
Trageți aer în piept!
Ne-am reunit în prezența lui Dumnezeu să fim martori
și să binecuvântăm uniunea
dintre Amanda și Julie, în sfântă cununie.
Am suferit traume
și categoric asta a generat forme extreme de ură de sine.
Dar am supraviețuit.
Sunt fericită și am găsit o persoană pe care o iubesc.
Nouă ne e bine, dar unora nu le este.
Liderii ex-gay fac ceea ce cred că e bine pentru noi toți.
Problema e că, în ochii lor, a fi întreg și sănătos
înseamnă să ne transformăm în altcineva.
Aș vrea să ne asculte
și să ne creadă când spunem
că suntem cu adevărat niște oameni mai sănătoși și mai fericiți
acum că nu mai participăm la așa ceva.
Dumnezeu v-a creat pentru a fi împreună.
Expresia supremă a acestei comuniuni va fi căsătoria voastră.
Poți săruta mireasa.
Julie, îți mulțumim că ne-ai spus povestea ta.
Cât timp va exista homofobia,
vor continua să apară versiuni ale Exodus.
Nu e vorba de organizație și nici măcar de metodele folosite,
ci de convingerea de bază…
că a fi gay înseamnă că ceva nu e în regulă și trebuie schimbat.
Cât timp va persista asta, mișcarea va exista într-o formă sau alta.
Aproximativ 700.000 de persoane
au urmat o formă de terapie de conversie numai în SUA.
Un sondaj național a relevat că tinerii LGBTQ care au urmat terapia de conversie
au fost de două ori mai predispuși să încerce să se sinucidă.
Ricky Chelette și Anne Paulk au refuzat să ne acorde un interviu.
Acest film le e dedicat supraviețuitorilor terapiei de conversie
și mai ales celor care nu au supraviețuit.
Dacă tu sau cineva cunoscut se gândește la sinucidere sau autovătămare,
există resurse pentru situații de criză la www.wannatalkaboutit.com
Pentru mai multe resurse, vizitează www.prayawayfilm.com
Subtitrarea: Nicu Teodorescu