Downloaded from YTS.MX
EN COMEDY-SPECIAL FRA NETFLIX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Sådan!
Hold da op. Skønt!
Jøsses, det er... Kom nu.
Det er så dejligt. Bliv ved for evigt.
Så er vi her. London Palladium. Du godeste.
Tak, fordi I kom. Ih dog.
Lad mig stille den væk.
Verdens største scene. Jeg er tilbage om en halv time.
Tak, fordi I kom i aften.
Jeg sætter pris på det. Så er vi her.
Det tog et par måneder længere end ventet, men nu er vi her.
Udsolgt, reduceret kapacitet, i London Palladium!
Du godeste.
Hold da op.
Tak, fordi I kom.
Vi skulle have filmet det sidste år. Vi skulle filme det i maj 2020.
Men der kom noget i vejen.
Vi måtte udsætte det. Men vi klarede det. Så er vi her.
Endelig. Jeg glæder mig til showet. Jeg håber, materialet stadig er relevant.
Det handler om Brexit, og at jeg vil møde prins Philip.
Lad os komme til det!
Det bliver godt og sjovt.
Jeg er Phil Wang, hvis I er i tvivl.
Her er jeg. Gamle Philly Philly Wang Wang. Endelig.
Gamle Philly Philly Wang Wang på London Phalladium.
Det er godt at være her. Phil Wang. Jeg er af blandet race.
Som navnet "Phil Wang" måske antyder.
På et tidspunkt blev der indgået et kulturelt kompromis.
Ja, min far er kinesisk malaysier, deraf "Wang."
Og resten af min krop.
Min far er kinesisk-malaysisk, men min mor er... normal.
Så ja... Der er cremefraiche i chilien.
Du skulle nødig brænde tungen på den varme Wang.
Så mor kom med mælken.
Hvid og kinesisk. Mine racer. Hvid og kinesisk. Phil og Wang.
Hvid og kinesisk.
Jeg er den mest magtfulde race på Jorden!
Jeg har de store, skatter!
Sæt dem sammen. Jeg er hvid og kineser.
Folk har prøvet at sige, at jeg tilhører en minoritet.
Jeg tænkte:
"Jeg er sgu begge majoriteter. Jeg er hvid og kineser."
Du får baghjul. Jeg er både Pepsi og Coke.
Jeg har en fuld markedsandel.
De sælger Wang overalt. Jeg er hvid og kineser. Jeg er overalt.
I kan ikke løbe fra mig. Jeg er overalt.
Dav. Ni hao.
Jeg er både Alien og Predator.
Hvid og kineser. Jeg er fuldstændig fremtidssikret.
Uanset hvad der sker de næste 50 år, har Wang, eller Phil, det fint.
Men det bliver sikkert Wang.
Sådan som tingene går.
Det er underligt at ligne mig lige nu.
Efter COVID er det sært at se ud som mig.
Kinesisk, ikke muskuløs.
Sært at se kinesisk ud nu.
Hele pandemien har været dårlig for brandet, mildest talt.
Det havde vi ikke brug for i Storbritannien.
Det havde østasiatiske kinesere ikke brug for.
Østasiatiske briter, østasiater i Storbritannien, meget lav profil.
Så lav, at vi ikke har ordet "asiatisk" her.
De fleste steder i verden bruges det. Ikke i Storbritannien.
I Storbritannien henviser ordet "asiatisk" til sydasiatisk, ikke?
Indere, pakistanere, srilankanere, bangladeshere.
Det er fint nok.
Men der er en helt anden del af Asien, de går glip af.
En helt anden og større del.
Der mangler halvdelen af Asien.
Der er to slags asiater i verden.
Eller flere, men jeg har ikke tid.
Der er to hovedkategorier af asiater i verden.
Der er cricket-asiater.
Det lyder som om I ved, hvem de er.
I har aldrig hørt ordet før, og straks ser I dem for jer.
Så der er cricket-asiatisk,
og så er der spis-sært-møg-asiat.
Jeg er selv en spis-sært-møg-asiat.
Jeg er en stolt spis-sært-møg-asiat.
Jeg spiser sært stads.
Men det er akavet at være sådan en i øjeblikket,
for det var sådan, katastrofen startede.
En af os gik lidt for langt med det sære møg.
Efter århundreder med at give den gas
udfordrede vi skæbnen, og det gik galt
med en flagermusvinge.
Det er forfærdeligt. Hvorfor nu? Det gik jo fint.
Jeg spiste sært møg som barn. Det er aldrig sket før.
Da jeg voksede op i Malaysia, åd jeg sært møg.
Elskede at spise sært møg.
Jeg spiste tørret blæksprutte.
Jeg spiste havsnegle direkte fra skallen.
Jeg spiste vandmænd.
Jeg spiste svineindvolde-suppe.
Vi spiste hele fisken. En hel fisk.
Min lillesøster ville råbe: "Helle for øjnene!"
Mig og min anden søster sagde: "Æv!"
Det er en anden kultur derude. I Vesten er folk lidt sarte
over for dette kulinariske spektrum.
Ude østpå er der noget delikat over det sære.
Især i Kina. Selveste Kina.
Jeg så det selv i Kina for nylig.
Jeg var der for første gang. Kina. Det store K. Asia Classic.
Chinatown Plus. Kina.
I begyndelsen af 2020 tog jeg til Kina.
I øvrigt var det ikke mig.
Akavet timing, ja, men det var ikke mig.
Jeg havde et job i Kina,
og mens jeg var der, tog jeg på et madmarked.
Det lyder ikke godt. Jeg ved det.
Jeg tog på et madmarked i Kina.
De solgte alle mulige kinesiske snacks.
Der er boder med nudler, nogle sælger boller, bla, bla.
Men der var en bod, der var dedikeret til sære skiderikker.
Småkryb. Dybstegte småkryb. Biller. Græshopper.
Der var et firben på en pind. Helt tørret ud.
Korsfæstet øgle. Sådan her.
Folk kom forbi og sagde: "Jeg tager Jesus-øglen, tak."
En Passion of the Lizard, tak.
Der lå slanger krøllet sammen som pølser med spyd igennem.
Jeg deltog da.
Jeg spiste en hel tarantel på en pind. Sådan.
Prøvede i to bidder. Fugleedderkopper er seje.
Så jeg måtte bunde den. Som en legende.
Jeg åd en skolopender.
Det gode ved dem er, at der er lår til alle.
Spiste et par ristede kakerlakker. Men de er ukuelige, kakerlakker.
Kravlede ud af min røv.
De arver verden.
Det er en kulturel ting. En kulturel forskel.
Kender I børnerimet i Vesten?
Jeg kender en dame, der slugte en flue
Jeg ved ikke hvorfor Måske er hun snart en død frue
Helt fantastisk.
I dette børnerim spiser den gamle dame større og større dyr
til at fange det dyr, hun lige spiste, som hun nu fortryder at have i sig.
Først sluger hun en flue ved et uheld.
Så sluger hun en edderkop... Jeg kender det.
...til at tage fluen.
Så sluger hun en fugl for at fange edderkoppen, så en kat,
så en hund og så en hest til at fange hunden.
I Vesten er dette børnerim en advarsel.
Om, hvordan løsningen nogle gange er værre end problemet.
I Kina er det en Michelin-menu.
Okay, med en tung dessert. Hest!
"Vi nøjes med en. To skeer, tak."
Det er bare en kulturforskel.
Men der er ingen grund til racisme.
COVID-racisme, I ved? Jeg vil ikke have COVID-racisme.
Jeg er skrækslagen for COVID-racisme. Hold det fra mig.
Når jeg hører en lyd derhjemme, tænker jeg: "Racisme?"
"Sneg racisme sig ind ad vinduet?"
Jeg stoler ikke engang på mine apparater.
Mine apparater er racistiske. Især min telefon.
Min telefon er racistisk. Jeg sad med min telefon.
Jeg søgte på ordet "nazister" på den.
Spørg ikke hvorfor.
Jeg skrev ordet "nazister."
Med små bogstaver. Hele vejen.
Jeg havde travlt.
I ved, hvordan sexting er.
Fart på.
Stemningen varer ikke evigt.
Så jeg skrev "nazister" med små bogstaver.
Og pludselig korrigerede min telefon det
og erstatter "n" med et stort "N"
som for at sige:
"Du der!
Vis lige lidt respekt.
Det er Nazister, du taler om...
...Phil Wand."
Min telefon tror, jeg er en klam tryllekunstner.
Skræmmende tider. Ikke den mest skræmmende tid.
Det er ikke den farligste tid, vi har oplevet.
Men det er den abstrakte fare,
der har drevet os til vanvid. Det er en usynlig virus.
Nogle af os tror endda ikke på det.
Trusler og fare er blevet mere abstrakte i det 21. århundrede.
Og vi er blevet mere sindssyge.
Omkring år 2000
var trusler og fare meget virkeligt. Fysiske og konkrete ting, ikke?
Efter 11. september og krigen mod terror
skulle vi bare holde øje med en fyr...
...fyldt med bomber...
...som kom og sagde:
"Jeg er fyldt med bomber her!
Og jeg elsker det helt ærligt!"
Og vi ville tænke: "Okay, ham holder vi os fra."
Problemet er løst.
En klar, konkret trussel.
Så blev truslerne mere abstrakte.
Det næste, vi skulle holde øje med, var tasker uden opsyn.
Kan I huske de tasker?
Jeg længes efter tasken uden opsyn.
Vi var besatte af tasker uden opsyn.
Midt i nullerne, den efterladte taskes guldalder.
Vi tænkte kun på tasker uden opsyn og Malcolm i midten.
Nu var der bare tasker derude.
Der var ikke engang en fyr.
Der var kun tasker derude.
Og det var op til os at holde styr på deres fremmøde.
Ansvaret lå nu på offentlighedens skuldre.
Vi havde alle et liv at leve.
Men nu havde vi et nyt ulønnet bijob...
...som taskespejdere!
Vi prøvede, men det var skræmmende.
Vi gik ud og levede livet i nullerne.
På biblioteket eller internetcafé...
...og måske så vi en rygsæk, der lå på jorden.
Vi flippede ud! Vi skreg:
"Det er en taske!
Og den er uden opsyn!
Hurtigt! Hold øje med den!"
Så kom der en løbende, og vi udbrød: "Det var tæt på."
Men så blev truslen endnu mere abstrakt.
Så med internettet, da livet gik videre online,
blev vi bedt om at holde øje med botter, hackere og russere.
Så lærte vi, at de ikke kunne krydse en boks af med: "Jeg er ikke robot."
Det løste åbenbart problemet.
Med coronavirussen
har truslen aldrig været mere abstrakt. Nu er truslen
en overflade.
"Pas på overfladen, folkens.
Det skal nok gå, så længe I holder jer fra overfladerne.
De får fat i jer."
Frygteligt at være alene hjemme og se nyheder. "Overflader!"
Jeg scannede min lejlighed. Skide overflader overalt!
Det sted er en dødsfælde!
Jeg vidste ikke, jeg boede i Saw III.
Selv nu er jeg bange.
Mine venner siger: "Vil du spise middag i haven?"
Jeg tænker: "Måske. Kan I tjekke...?
Har I nogen overflader derovre?
Hvad spiser vi ved? Et bord? Vil I slå mig ihjel?
Du er ude af boblen, makker."
Skræmmende tider.
Jeg bliver mere bange.
Måske bliver man mere bange med alderen.
Jeg bliver ældre. Det er skræmmende.
Jeg troede, jeg kunne holde fri i år. Men nej. Ældre igen.
Jeg er så gammel nu.
Jeg blev så gammel i år.
Jeg ved ikke med jer, men jeg blev ældre.
Jeg blev så gammel i år. Slog min egen rekord.
Jeg blev så gammel. Jeg fyldte 31 i år.
Det ved jeg. Ulækkert. Ja, du har ret. Jeg får kvalme.
Så gammel. 31 år.
Jeg røg i lockdown som 19-årig. Nu er jeg 31.
Så skide gammel. 31. Det er snart slut, folkens.
Dette er mit afskedsshow.
Du godeste. Jeg banker på helvedes port.
Jeg er 31. Så gammel.
Det irriterer måske nogen.
Jeg kommer og siger: "Jeg er 31. Så gammel."
Der er altid nogen, der siger: "31 er ikke gammel.
31 er ingenting.
Du er en baby.
Kun 31? Hold nu op!"
Men de er altid pissegamle, så...
Jeg får det ikke bedre.
De er 43. Jeg er ligeglad.
Tilgiv mig, hvis jeg ikke finder trøst i dødens jaloux ansigt.
Mr. Magoo og Maggie Smith tror, jeg er en vårhare.
Skønt.
Jeg ved godt, at 31 ikke er gammel.
Men man er heller ikke ung længere.
Det bobler ikke af tyvernes spænding.
Enogtredive er en alvorlig alder. En af de første seriøse.
Livet bliver hårdt som 31-årig. Lortet bliver alvorligt.
Folk begynder at forpligte sig langsigtet.
Jeg har nået den alder nu, hvor alle mine venner
har podcasts.
Så jeg måtte også have en for at følge med.
Men jeg var ikke klar.
Min krop falder fra hinanden. Kroppen giver sgu op.
Denne krop smuldrer til en ulækker masse.
Horribelt. Det bliver værre hver dag.
Hver morgen er der en ny skade på skibet.
Det, der går galt med min krop, giver ingen mening længere.
Før gav det mening.
Jeg slog min tå, så gjorde det ondt.
Der var årsag og konsekvens.
Nu springer kroppen første skridt over.
Smerten er uforklarlig.
Jeg siger: "Jamen hvorfor?" Kroppen siger: "Fuck dig, derfor."
Min krop improviserer. Det er ren jazz.
Det behøver ikke give mening. Forleden vågnede jeg,
og en af mine nosser gør ondt.
Jeg havde ikke gjort noget. Det fortjente jeg ikke.
Jeg gik ikke i seng og...
"Helt afslappet nu." Det gjorde jeg ikke.
Men stadig bare en smertefuld kugle om morgenen.
Jeg er nok bare udmattet efter en lang nats søvn.
Sådan er det nu. Træt af hvile.
Jeg har allerede dårlig ryg. Ryggen ryger som 31-årig.
Også hukommelsen.
Eller måske ikke. Aner det ikke.
Måske har jeg bare glemt det.
Mine prutter er klamme nu. De er så grelle.
Jeg troede, de var slemme før.
Hvis bare unge Wang vidste...
Hans velduftende unge dag
Skulle have nydt dem, mens tid var
Nu er mine prutter klamme!
Virkelig ulækre. Men de er mere stille nu.
Mine prutter er mere stille. Men de er værre.
For en.
Mine unge prutter var højlydte og prangende.
Men blide ved næsen.
De ville ikke gøre nogen fortræd.
De var der for showets skyld, mine unge prutter.
De var som fyrværkeri.
Kineserne ville komme: "Ja!
Held og lykke.
Held og lykke i det nye år."
Nu er prutterne som en tavs lækage fra en forladt kemisk fabrik.
De forgifter langsomt grundvandet.
Dræber de lokale hunde. Forfærdeligt.
Mine prutter er forfærdelige. De er så ulækre.
Har I pruttet så slemt...
...at jeres wi-fi blev ringere?
Her forleden...
Jeg sværger. Jeg var hjemme og fyrede en af,
og Netflix blev lidt sløret.
I ved, når de bliver pixelerede? "Kom nu!"
Kroppen ændrer sig vel bare.
Som 31-årig ændrer den sig. Også mit sind. Og min sjæl.
Min personlighed har ændret sig. Mine meninger.
Min politiske holdning har ændret sig. Så meget.
Jeg troede, jeg var socialist. Bare for et par år siden.
Lille Philly Philly Wang Wang med rød kasket på.
"Jeg er socialist.
Der er lidt til alle. Det virker fair.
Nationaliser havet. Jeg er socialist."
Men nu indser jeg, at jeg bare ikke havde penge.
Jeg har penge nu. Jeg deler sgu ikke ud af lortet!
Væk, beskidte kommunister.
Wang tjente det pund.
Kapitalisme er åbenbart okay, når man har kapital.
Navnet antydede det hele tiden.
Jeg vil bare være rig nu.
Før ville jeg have verdensfred, men nu vil jeg have skejser.
Og jeg ved, at det ikke giver mening. Penge for penges skyld.
Men ærlighed giver mening.
Og skal jeg være ærlig, så vil jeg vade i penge!
Jeg vil bare være rig. Jeg er allerede rig.
Teknisk set er vi alle rige.
Efter global standard er alle i dette lokale ved muffen.
Alle herinde er svinerige efter global standard.
Jeg er ligeglad med global standard.
Har I set globen?
Globen er beskidt.
Vi bor ikke i globen.
Vi bor i Storbritannien.
På kanten af verden. Kigger misbilligende ind.
Jeg vil ikke være globe-rig. Det er ti pund.
Nej tak. Jeg vil være rigtig rig. Rig i Storbritannien.
Og ikke kun for de åbenlyse ting.
Ikke for biler, huse, at dræbe og at slippe af sted med det.
Det er fint nok. Men det er de små ting, jeg vil være rig for.
De små detaljer, der gør det vidunderligt.
Jeg vil sende en flaske champagne over til en på en restaurant.
Til en bekendt, som ikke ved, jeg er der endnu.
Det er kun for rige mennesker.
Jeg så det på film, og Wang vil være med.
De sidder derovre.
Triste, alene, spiser deres fisk,
og de har ingen champagne.
Pludselig dukker tjeneren op.
"Den er fra herren derovre...
...i kanindragten."
Jeg er rig! Jeg må godt!
Man har ikke set overdådighed, før man har set en voksen i kaninører...
...på et fyldt Bella Italia.
"Uh la la."
Det ville imponere min date.
Jeg er begyndt at date igen. Single igen. Ja.
Jeg er single nu.
Jeg slog op. Sådan bliver man single.
Meget effektivt, viser det sig.
Så dating igen. Dater for meget.
Dater alt for meget. Dater så meget.
Jeg jagter min egen hale med den dating.
Løber mod en luftspejling af lykke,
som trækker sig længere væk.
Jeg prøver at råde bod på noget ved at date.
Jeg prøver at gøre det godt igen efter en ret sexløs ungdom.
Ikke? Altså, ikke barndommen. Det er nok bedst sådan.
Senere. Sidst i teenageårene, først i tyverne.
Den tid i ens liv, hvor man skal have det ud af systemet.
Ned på knæ, skalk lugerne og...
...eksperimenter! Ja, for fanden!
Knep din vej til klarhed.
Videre. Få et job og en fornuftig bil.
Men ikke mig. Jeg udnyttede aldrig de muligheder.
Universitetet, det store. Jeg havde ikke sex på universitetet.
Af religiøse grunde.
Gud hader mig.
Jeg har prøvet at rette op.
Jeg har prøvet at tilbagebetale det seksuelle underskud.
Den seksuelle gæld, som jeg pålagde
min egen rente, som jeg ikke kan holde trit med.
Dybt inde i Wang Bank.
Ja, små indbetalinger er hyggelige,
men det er ikke et holdbart liv.
Jeg bruger også dating-apps. De gamle apps. Det må man bare.
Det kan være deprimerende. Jeg opdagede desperate huler,
jeg ikke vidste, jeg var nok nede i sølet til at kravle ind i.
Har I swipet til højre
på et gruppebillede...
...uden at vide, hvem af dem det er?
"Ja, alle sammen. Ja, ja, fint.
Jeg dater alle, der har råd til den skitur."
Der er en labrador.
"Jeg tager hunden. Han har en sund pels."
Man kan ikke være kræsen.
Østasiatiske fyre har det svært på datingapps.
Det er et dokumenteret fænomen.
Østasiatiske mænd er dem, der har det sværest med dating-apps.
I Vesten.
Jeg tror, de klarer sig i Korea.
Men i vesten bliver vi østasiatiske mænd
sjældent set som levedygtige, seksuelle muligheder.
Sådan fremstilles vi ikke i medierne.
Vi er aldrig de sexede fyre.
Normalt fremstilles vi som vrøvlehoveder med skæve tænder...
...der primært er aseksuelle. Helt uinteresseret i sex.
Og det er skørt, når man tænker på antallet af kinesere.
1,4 milliarder mennesker. Og det er med etbarnspolitik.
Vi knepper så godt, de lavede en regel.
Ingen andre har en regel.
Men de negative opfattelser varer ved.
Men jeg forstår. Jeg er ikke vred over det.
En kulturs æstetiske smag, dens skønhedsidealer,
er svære at ændre. Bygger på mange ting.
Det, et samfund finder smukt, påvirkes af kultur.
Det bygger på litteratur, sprog og poesi.
Og jeg tror ikke, at det engelske sprog
er udstyret til at værdsætte den østasiatiske mænds skønhed.
For eksempel har vi meget mørke øjne.
Østasiatiske mænd har mørke øjne.
Nogle af os meget mørke øjne. Nogle af os har sorte øjne.
Kulsorte øjne.
Som en slange.
Måske kender I det ikke,
men det er svært at være romantisk,
på engelsk, i al fald,
om sorte øjne.
Har du blå øjne, grønne øjne? Godt for dig. Det er pærelet.
"Åh, du har grønne øjne! Som den reneste smaragd."
"Åh, du har blå øjne.
Når jeg ser dig i øjnene, er det som at svømme i havet."
Ja, ja.
Sorte øjne... Hvad kan man sige om sorte øjne?
"Du har sorte øjne. De minder mig om...
...døden!
De er som den endeløse afgrund.
Når jeg ser dig i øjnene, er det som om jeg lukker mine."
Men jeg klarer mig vel okay.
Jeg har datet nogle dejlige damer.
Som en bonus fik jeg ingen børn. Nul børn. Intetbarnspolitik her.
Jeg har ingen børn. Min eks tog p-piller.
Har vi et par fans? Jeg er stor fan af prævention.
Jeg er glad for, at min eks tog p-piller.
Tak til alle jer damer for at tage gamle præventionsmidler.
Mange tak.
På vegne af gutterne:
Takker.
Stor pris på det. I har taget en for holdet længe. Ikke ubemærket.
I gør det glimrende.
Og det er ikke fair, at I damer stadig skal gøre det meste.
Der er jo udviklet mandlige modstykker. Det er der!
Vi holder det tys-tys.
Sådan er vi fyre så luskede.
Derfor elsker I os.
De lavede en pille til mænd.
De opfandt p-piller til mænd.
Men forsøgspersonerne opdagede, at de faktisk
ændrede deres kropskemi.
De gjorde dem lidt triste.
Så de blev alle...
"Den er vist ikke klar endnu.
Kvinder kan fortsætte med deres, som nok er perfekt nu."
Der blev udviklet en mekanisk løsning til fyre.
En lille prop-anordning, som de... lige der.
Det svarer vel til spiralen. Lige der.
Prop og spiralen. Det er en børnebog. Lige der.
Bare en lille prop lige der.
Hårdt mod hårdt. Lige der.
En lille prop i røret.
Den bliver deroppe og stopper svømmerne.
Ligesom en hård grænse. Lige der.
Som en besværlig immigrationsbetjent.
"Disse pas er udløbet!"
De må svømme tilbage og...
Jeg imiterer sædceller godt.
Ved ikke hvorfor.
Jeg er halv sædcelle.
Fars side, hvis I vil vide det.
Men mænd syntes, at indgrebet var lidt invasivt, så...
De tænkte: "Kvinder kan bare bruge spiral."
Det er ikke fair, mine damer.
Det ved jeg. Vi mænd bør hjælpe.
I skal ikke køre med klatten alene. Undskyld ordspillet.
Men der er et problem med prævention til mænd.
Ingen i branchen taler om det.
Problemet med prævention til mænd
er, at selv hvis en fyr fik udført disse ting
med de bedste hensigter, hvilken kvinde vil så tro på ham?
Der er meget tillid forbundet med usynlig prævention.
Der er en risiko. Og den tilfalder ikke manden. Vel?
Når en kvinde bliver gravid, tager hun sig af det. Fyren kan skride.
Men det bør I ikke.
Det bør I ikke, gutter.
Det bør I ikke. Men det kan I. Men det bør I ikke!
I... Gør ikke det!
Men det er let. Men det bør I ikke!
I må lade være.
Men flybilletter er billige nu. Men lad være!
Man kan få belgisk pas på det mørke net. Ved I det?
Nyt navn, ny adresse. Men nej!
Men I har muligheden.
Er man en dame, må man tage sig af det. Ikke fyren.
Derfor skal vi ikke overbevises om, at en dame tager prævention.
I kan opdigte ting. Hyg jer med det. Det kan være:
"Et magisk egern forheksede mig engang.
Og nu kan jeg ikke få børn."
Og selv en klog fyr ville sige:
"Det læste jeg vist om.
Okay. Vi gør det."
Det virker ikke omvendt.
Hvis nu prævention til mænd kommer på markedet.
Jeg tager på klinikken. Får sagerne.
Og jeg går i byen. En prøvetur.
Jeg går på bar og scorer en pige. På en eller anden måde.
Måske er hun syg.
Vi tager hjem til mig. Kysser lidt.
Ja, hvorfor ikke? Det er 2021. Følg med.
Vi kysser. Vi bliver lidt mere letpåklædte.
Lidt "nøgner-nu," som de siger i Frankrig. Og...
Lige før det bliver vildt, siger hun: "Har du noget beskyttelse?"
Og jeg siger: "Bare rolig. Wang er på pillen.
Mig? Jeg har en prop i nosserne!
Du har aldrig hørt om det, men tro mig!
Manden fra All Bar One.
Jeg har en prop i nosserne! De kan flyde i håndvasken."
Det går ikke.
Jeg skal bruge en lægeerklæring fra FN.
Malala må underskrive. "Han har en prop i nosserne. Jeg hedder Malala."
Jeg vil gerne have sådan en. Seriøst?
Skønt med en prop i nosserne!
London Palladium, lærer I ikke andet her... Det sker ikke.
...så husk, at Phil ville elske en prop i nosserne!
Tænk på den sindsro, der følger med en prop i nosserne.
Jeg ville drøne rundt og elske uden en bekymring i livet
med en prop i nosserne.
Når jeg så møder den eneste ene, fyrer jeg den af som champagne.
På et fyldt Bella Italia.
Tak.
Jeg ville elske... Jeg ville elske en prop i nosserne.
Ville elske det.
Uden tvivl.
Jeg vil ikke have p-piller. Ingen mandepiller.
Ikke mere jeg skal huske på.
Jeg har nok lort i min rutine. Det er den mest imponerende: Pillen.
Jeg beundrer kvinder på p-piller.
Det er det sejeste. Det kræver så meget af jer.
Disciplin. Beslutsomheden.
Karakterstyrke.
At kunne huske!
Man skal huske det hver dag. Det må være svært.
Uanset hvad, skal I huske hver dag.
Det må være hårdt. Især, hvis man ikke får noget.
Et kort øjebliks ærlighed,
men det må være et spark i den gamle sjæl.
Hvis man som søster oplever dødvande...
...og stadig skal tage den gamle sexpille hver dag.
Det er lidt af en hån, ikke?
Hver dag. Tænk på det. Hvis du ikke har sex
og tager p-piller, som er en daglig...
...mundtlig påmindelse om...
...dit spildte, seksuelle potentiale.
Hver dag en bid ensomhed med morgenmaden. Hver dag.
Kun kvinder er følelsesmæssigt stærke nok til at fortsætte med den slags.
Tænk, hvis fyre skulle gøre sådan noget. Vi holdt ikke en uge!
Tænk, hvis I skulle kravle ud af sengen hver morgen
og tage kondom på.
Som i...
"Måske i dag.
Forhåbentlig."
Han ruller den på sin slappe penis.
Han trækker bukserne op og tager på arbejde med kondomet på.
Den glider ned hele dagen. Han må trække...
Det distraherer ham.
"Andy, alt i orden?" "Undskyld, det er bare..."
"Du er fyret." "Åh nej."
Han tager i byen den aften. "Ja. Åh nej."
Han prøver at score. "Du ser godt ud."
"Ad, klamt. Rend mig."
Han må gå alene hjem.
Op på soveværelset. "Ikke i dag."
Han fjerner bare et tørt kondom.
Hæfter det fast på dagen i kalenderen.
Tænk på den historie, I klappede af.
Jeg ville elske den prop.
Elske en prop i nosserne.
Hvorfor skal kvinder stadig gøre det?
I det 21. århundrede giver det ingen mening. I gamle dage, ja.
Da vi var nomader og strejfede på sletterne.
I husker nok de tider.
Det gav mening. Dengang var kønnenes pligter defineret.
Dengang påtog damen sig det reproduktive ansvar,
for fyren sørgede for overlevelse. Ikke?
Han går ud og bekæmper rivaliserende stammer og samler kød.
Men nu kan alle købe en Subway. Og hvad så?
Det er lige meget, hvem der gør hvad. Men ikke dengang.
Hvis en kvinde blev gravid, var det et fuldtidsjob.
Det er hårdt at være gravid på savannen.
Menneskelig graviditet er brutal. Enestående i dyreriget.
Det tager lang tid for så stor en art.
Det gør en kvinde fysisk ukampdygtig.
Vi er et opretstående dyr. Sært.
Nu kan hun ikke bøje sig ned efter sten til at kaste efter sabeltigeren.
Hun skal være god ved sin fyr, så han bliver og beskytter hende.
"Giver mammutten dig problemer?"
Bekæmp triceratopsen. Jeg er ikke god til historie.
Hun går rundt gravid. I ni måneder!
Et let mål i ni måneder! Så føder hun den tingest.
Det er ikke slut endnu, dame. Nu må hun tage den og holde den!
I et par år.
Nu er armene væk.
Hun kan ikke give flyveøglerne en uppercut mere.
Hun skal holde den uduelige baby hele tiden!
Fordi menneskebabyer er uduelige. Så skide uduelige.
Skide uduelige menneskebabyer. Undskyld.
Komplet uduelige menneskebabyer.
Altid et øjeblik fra døden. De kan ikke overleve alene.
Så snart de fødes med deres store bowlingkuglehoveder,
der balancerer usikkert på tandstikhalsen.
Når du tager en op, siger de: "Prøv ikke at dræbe mig!"
Derfor fandt vi på moral til at begynde med.
Mennesker. Vi måtte opfinde noget, der hedder venlighed,
så vi ikke smed dem ud i bushen og tog videre.
For de er belastende!
Andre dyr har ingen moral.
Andre dyreunger er overlevelseseksperter. Ikke?
Såsom en babyelefant. Den falder ud af sin mor.
Så rejser den sig og begynder at gå.
Som at indhente en pubcrawl: "Pis, undskyld, alle sammen. Det kører.
Undskyld.
Jeg troede, jeg glemte min mobil."
Ville elske en prop i nosserne.
Jeg vil have en prop i nosserne. Fordi, de damer, jeg er en allieret.
Bare for sjov. Det var en test. I dumpede.
Stol aldrig på sådan en mand.
Ja. Det var en test, og I bestod.
Stol aldrig på en, der siger det. Han lyver!
Bare fordi en påstår at være noget, betyder det ikke, at de er det.
Bare stol på mig.
Miss Nigeria 2015.
Det er svært at være allieret nu. Alle skal være gode mennesker.
Jeg har indset, at jeg ikke er et godt menneske.
Jeg er ikke et skidt menneske,
men er ikke uselvisk nok til at være et godt menneske. Forstår I?
I pandemien har vi set, hvad det kræver at være god.
Man må ofre noget for at passe på andre. Det gør jeg ikke.
Jeg er ikke et godt menneske. Men ikke et dårligt.
Jeg er midt imellem.
Jeg kom engang til at sidde på en kat.
Det var et uheld!
Men jeg rejste mig ikke med det samme.
Der er jeg på spektret.
Det var forkert, men jeg tog mig god tid.
Men jeg er anstændig. Jeg er en fin fyr.
Jeg gør ikke nogen fortræd.
Men jeg vil heller ikke hjælpe dem.
Jeg gør ikke en ekstra indsats.
Mit moralske kodeks. Falder du, griber jeg,
men du må falde ned på mig.
Jeg har dårlig ryg. Jeg kan ikke gribe fjolser.
Det er okay at være en anstændig fyr.
Vi har gjort det let for os selv.
Vi har brugt århundreder på at sænke moralen for os,
så skal vi være en af de gode, skal vi bare ikke være onde.
Sværere for kvinder. De har en højere etisk standard.
Ordet "fin" illustrerer det godt.
"Fin" om en fyr er et kompliment.
Ikke? "Du skal møde min ven Paul. Han er en fin fyr."
"Lad os få en drink med Paul!
Hvert sekund uden Paul er et mareridt!
Hvor er du, Paul?"
Ordet "fin" vejer tungere, hvis det er en mand.
Hvis man tog til en mands begravelse,
og præsten sagde:
"Alan var en fin mand."
Så ville man tænke: "Åh nej!
Alan lød så fantastisk!
Jeg skulle have hængt mere ud med Alan!
Nu gik jeg glip af al den skønne Alan-tid.
Hvil i fred, helt. Vi ses deroppe."
Hvis det var en kvindes begravelse: "Susie var en fin kvinde."
Så ville man tænke:
"Susie prøvede ikke, vel?
Du havde ikke hjertet med, Suze!
Hvad døde du af? Manglende anstrengelser?
Ned med hende. Lad os få sandwich."
Det er svært at være god konstant.
Det er svært at føle sig som en god person. Hele tiden.
Jeg føler mig ikke så god lige nu.
Især efter COVID-pandemien, da jeg...
Det er fjollet. Men jeg føler mig lidt ansvarlig.
For skal vi tro på den førende teori,
så kommer pandemien, denne virus, fra et kødmarked i Kina.
Så hvis man er doven og lidt racistisk,
kunne man skyde skylden på to grupper:
Kinesere og kødædere.
Jeg ved ikke med jer, men jeg er begge ting.
Jeg er kinesisk kødæder.
En af de ting kan jeg ikke ændre på.
Uanset hvor meget jeg prøver, kan jeg ikke gøre noget.
Og det andet ville kræve en slags
operation, så jeg ser mindre kinesisk ud.
Det lyder dyrt og smertefuldt.
Ja. Men det må jeg give veganerne.
Veganerne havde ret hele tiden.
Man bør ikke putte dyr unaturligt tæt på hinanden.
Det ender i tårer.
Og de har bevist, at de havde ret på den mest dramatiske måde.
Og til deres ære
lod de muligheden for en verdensomspændende hvad-sagde-jeg
passere uden videre.
Med usædvanlig ynde.
Men det er nok, fordi de inderst inde er selvtilfredse.
De er selvtilfredse, da de ved, det er deres verden nu.
Det er veganernes verden nu. COVID-æraen er veganernes tid.
Hvem egner sig bedre til Coronavirussen
end en, hvis smagløshed ville være en velsignelse?
"Ræk mig svampeburgeren, skatter! Jeg er testet positiv!
Vi tager to omgange i aften."
Jeg er ikke selv veganer. Jeg prøvede.
Jeg prøvede veganisme.
Over et måltid.
Jeg har besluttet, at for at opveje mit CO2-udslip
dør jeg bare 20 år for tidligt.
Et gammelt buddhistisk ordsprog siger: "Et kort, godt liv
er bedre end et langt med quinoa."
Der er meget visdom i de gamle tekster.
Jeg har prøvet at spise sundere.
Jeg har prøvet at tabe mig, komme i form og blive sundere.
Træning og sådan.
Jeg har droppet den trøstende, men falske idé om,
at en persons udseende ikke er vigtig.
Det er ikke alt, men det betyder noget.
Der er et gylden mellemniveau.
Men jeg trøstede mig selv med de gamle floskler.
"Mit udseende er lige meget. Det er den, jeg er indeni, der tæller."
Det viste sig, at den indeni havde svært ved at få vejret. Så...
Selv velmenende ideologier har begrænsninger.
Så jeg begyndte at træne.
Begyndte at træne og træne. Jeg har tabt mig.
Jeg har tabt mig en del.
Tak!
Tak for det. Sødt af jer. Det var det hele værd. Tak.
Jeg har tabt mig en del.
Primært på min... pik, hvilket er en skam.
Man ved aldrig, hvor det ryger af, vel?
Man håber, det er maven eller kæben. For mig er det min penis.
Det er min krop nu.
Det er min fysik.
Jeg er tilfreds med denne krop.
Jeg er ikke glad.
Jeg er ikke skør. Jeg er ikke glad for den.
Men jeg er tilfreds.
Vi skal bare være glade for vores kroppe.
Det er ikke kroppens opgave at gøre en glad.
For hvad er ens krop? Den et kompromis, man har indgået
med de livsstile, man vil udleve på samme tid.
Ikke?
Hvad er ens krop? Den er krydset
mellem ens idealer...
...og ens indsats. Ikke?
Det er min krop. Ikke den krop, jeg vil have.
Jeg vil have en bedre krop.
Men så meget ønsker jeg den krop.
Jeg havde da lidt indflydelse.
Jeg prøver bare at se godt ud. Jeg begyndte at træne.
Jeg begyndte at træne. Tak. Jeg begyndte med pilates.
Ja, nemlig. Gamle Philates Wang her.
Jeg elsker Philates.
Jeg må dyrke pilates. Pilates for ryggen.
Hvis I ikke ved, hvad pilates er, så er pilates bare ateistisk yoga.
Det er vist alt. Pilates.
Jeg har gjort det et stykke tid. Bare ateistisk yoga.
Det er yoga uden alle... spøgelserne!
Intet af det.
Intet af det i pilates.
Pilates er mere: "Bøj dig over pinden. Der er ingen Gud."
Jeg tror, det er tysk.
Dyrker pilates. Prøver at se bedre ud.
Jeg prøver at se bedre ud i 30'erne. 31.
Jeg prøver at fange stykkerne, når de ryger af, og få dem på plads.
Jeg bliver klippet bedre. Det her er bedre, tro mig!
Jeg plejede at være nærig med frisurer.
Jeg gik til nærmeste libaneser og gav ham ti pund.
Så kastede han en saks efter mig.
Håbede på det bedste.
Jeg bor i den libanesiske del af London. Der var ikke langt.
Nu opsøger jeg i stedet en østasiatisk frisør.
Østasiatisk hår er et unikt bæst.
Det skal opleves for at tro på det.
Jeg går hos en østasiatisk frisør nu. Jeg tager til et japansk sted.
For jeg tilgiver dem.
Nanjing er længe siden. PlayStation er ret godt. Fair nok.
Jeg kan lide frisøren. Fed fyr.
Min frisør Tucker. Tucker er sej.
Sej, japansk frisør.
Vi har gode samtaler, mens jeg sidder i stolen.
Han er god til engelsk. Han har været i Storbritannien et par år.
Men han har stadig japansk accent. Og forståeligt nok
vil han ikke kende det engelske ord, han rækker ud efter.
Men af en eller anden grund kender han udtrykket:
"Hvad hedder det nu?"
Jeg ved ikke, hvor han lærte det.
Men det er godt.
For det giver alle samtaler magi.
Så jeg sidder der. Han skal klippe mit hår.
Han vil fortælle mig om sin weekend.
Han vil sige:
"Jeg så tv...
...i min lejlighed.
Sad på min sofa...
...og så en reklame for...
...hvad he'rer det nu?
Hvad he'rer det nu?"
Der er ingen pointe her. Det er bare sjovt...
...når han siger det.
Det er et smart, når man ikke kan sproget.
Det dækker mange ord. Klassisk, japansk effektivitet.
Nogle af jer brød jer ikke om min japanske accent.
Det er selvfølgelig vanvittigt.
Men jeg forstår. Det er racistiske tider, ikke?
Hvad er snart rigtigt og forkert?
Hvad der er acceptabelt? Hvad man kan grine af?
Og jeg forventer ikke, I løber en risiko for min skyld.
Så I er tilgivet. Men...
Bare så I ved det, og ikke virker som kujoner i fremtiden...
Jeg lavede nogle regler.
Tommelfingerregler. En hjælp til at beslutte,
om det er moralsk acceptabelt at lave en andens accent.
Vil I høre reglerne?
Selvfølgelig. Fremmedhadske sataner.
Den første regel dækker jer godt ind.
Er det en god accent...
...så kør løs.
Helt fair. Er det en god accent, og du bruger tid på den
med research og øvelse
for at få styr på kræet...
...så har ingen ret til at klage.
Hvad kan de sige?
"Hey, den sidder lige i skabet." Hvad kan de sige?
Fuck det.
Er den god, så kør på.
Den hjælper mig ikke altid.
Den anden regel er:
Hvis accenten tilhører et folk,
der på et tidspunkt havde et imperium...
...eller var på den uartige side under krigen...
...så kan de heller ikke klage!
De dækker flere accenter, end man tror.
I får de indlysende:
Engelsk, fransk, hollandsk, portugisisk, spansk, tysk...
Men I får også de sjove!
Japansk.
Italiensk.
Tyrkisk. Man får russisk.
Egyptisk.
Og kinesisk. Ja.
I forventer nok ikke grønt lys fra Wang her, men...
Jeg kan tage det.
Kina er på konstant mission for at overtage verden.
I må gerne tale med kinesisk accent. Vi er stærke nok. Vi kan klare det.
Jeg er ligeglad. Generer ikke gamle Wang.
Ørnen bekymrer sig ikke om ormens hån.
Kinesisk accent rører mig ikke.
Mine venner er ikke ligeglade. Mine hvide venner.
Når nogen bruger stødende accent.
De fortæller om folk, der brugte kinesiske accenter.
Jeg beder ikke om det.
Men jeg har åbenbart et netværk af skræmte spioner...
...som bare farer ud i verden
og bliver fornærmet på mine vegne, og hjem igen for at rapportere.
"Så du det? Den kendis talte med kinesisk accent!
Piers Morgan med kinesisk accent.
Gigi Hadid lavede øjnene på Instagram. Jeg viser det ikke, men hun lavede øjne.
Er du ikke ked af det og fornærmet? Føler du dig hæmmet? Det går nok."
Vi slår jer alle ihjel.
Vi vil ikke huske, hvem der gjorde det.
Ja, ja. Hyg jer! Fint nok. Hyg jer bare.
Vi har faktisk travlt.
Har I bemærket, at vi har travlt?
Klar jeres egen HR-afdeling!
Vi flyver til månen. Sletter jeres fodspor. Vi har travlt.
Tager tusindvis af billeder af byer til rekognoscering.
Vi har travlt.
"Bare turist, bare turist."
Klar til affyring!
Vi spiser jer alle sammen.
Og I bliver ikke det særeste møg, vi æder den dag.
Tak, fordi I kom. Hav en god aften!
Tekster af: Stephan Gru