Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫אפשר לקבל בירה?‬
‫כמובן.‬ ‫-תודה.‬
‫אני אביא לך אחת.‬
‫למה הסכמת לפגוש אותי?‬
‫זה סיפור מעניין ו…‬
‫יש לי נקודת מבט שונה.‬
‫זיג הייל!‬
‫ביליתי עשר שנים במסווה בימין הקיצוני.‬
‫זה היה כל כך יותר גרוע ממה שחשבתי. באמת.‬
‫זה היה קשוח.‬
‫בשנים הראשונות, במיוחד,‬ ‫זה היה רק נאצים ו...‬
‫ואנשים היו מתחרים ביניהם מי יותר קיצוני.‬
‫והיו דיבורים על פתיחת מלחמה בין גזעים.‬
‫כן, מלחמה בין גזעים.‬ ‫הגענו לזמן שבו היינו צריכים להרוג אנשים.‬
‫והיו לנו רשימות חיסול.‬
‫וחוץ מזה, היו גם‬
‫את מדריכי הכנת הפצצות.‬
‫בשנות ה-90 היה בלגן ברחובות.‬
‫הרבה מתח.‬
‫רק היה צריך להדליק גפרור.‬
‫אבל לא חשבנו שמישהו באמת יעשה את זה.‬
‫אבל אז אדם אחד עשה.‬
‫- סרט תיעודי מקורי של NETFLIX -‬
‫- כל הערים בכוננות מלאה -‬
‫- מסמר 10 ס"מ בגולגולת של תינוק -‬
‫- "אתה הבא בתור" -‬
‫- לונדון -‬
‫הראיון הזאת מוקלט.‬
‫אני הבלש טרנס בולנד,‬
‫מהאגף נגד טרור בסקוטלנד יארד.‬
‫הקצין הנוכח הוא...‬
‫הבלש הזוטר פיליפ ג'ונסטון‬
‫מהאגף נגד טרור בסקוטלנד יארד.‬
‫היום הוא ה-1 במאי, 1999,‬
‫והשעה היא 18:13 לפי השעון שלי.‬
‫- ראיון עם החשוד, 1 במאי, 1999 -‬
‫- שחזור הקלטה מהתמליל המקורי -‬
‫אתה יודע, המטרה שלשמה אנחנו יושבים כאן‬
‫היא להגיע לאמת.‬
‫אני פשוט אהיה הניצוץ, זה הכול.‬
‫הניצוץ שיצית את המדינה הזאת.‬
‫המחשבות, הן הלכו והתחזקו.‬
‫לא הצלחתי להוציא אותן מהראש.‬
‫הגורל שלי, אתה יודע?‬
‫בסופו של דבר,‬ ‫התעוררתי בוקר אחד ולא חשבתי על זה יותר.‬
‫עמדתי לעשות את זה.‬
‫אז מתי התכוונת לפוצץ?‬
‫בשבת.‬
‫בחמש וחצי.‬
‫- בריקסטון -‬
‫- שבת -‬
‫- אלקטריק אווניו -‬
‫בבוקר היפה הזה‬
‫כולם היו בכל מקום,‬
‫הייתה שמש, בריקסטון הייתה שוקקת,‬
‫ואנשים התנהגו כרגיל.‬
‫אפרסקים, שזיף, נקטרינות! יש תותים! קדימה!‬
‫יש לנו פירות איכותיים במחירי רצפה!‬
‫בריקסטון הוא מקום מדהים.‬
‫זה מקום היסטורי להיות בו.‬
‫כאן כל השחורים‬
‫התאספו כשהגיעו לראשונה ללונדון.‬
‫אנשים עובדים יחד, אנשים חיים יחד.‬
‫הכרנו אנשים מכל רחבי העולם.‬
‫אנשים מוכרים הכול ובכל מקום,‬
‫מגרדים פרנסה איפה שהם יכולים.‬
‫כן, שני ליש"ט, יקירי.‬
‫יש לנו את כולם, כל תקליטור במצעד.‬ ‫-כל תקליטור.‬
‫סנופ דוג,‬
‫מייקל ג'קסון, מדונה.‬
‫היה לי סרט למבוגרים שסנופ דוג יצר.‬
‫כן.‬
‫פיראטי... לא צפיתי בו.‬ ‫-אף פעם לא מכרנו אותו.‬
‫כן, מכרנו.‬ ‫-חשבתי שלא. בסדר.‬
‫כמו רובין הוד. בעיניהם, היינו רובין הוד.‬
‫לא בעיני חנות המוזיקה "המחיר שלנו".‬ ‫הם היו מעבר לכביש,‬
‫והיינו אומרים דברים כמו,‬ ‫"זה המחיר שלי, לא המחיר שלנו".‬
‫היו הרבה שירים.‬
‫"הם לא נפלו ממשאית,‬ ‫נאלצתי להשיג אותם בעצמי."‬
‫"לא אכפת לי אם אתה במשחק או מחוץ למשחק,‬
‫זה חצי מהמחיר של החנות."‬
‫ממש אהבתי את זה. תן כיף.‬
‫קדימה. אל תתעלם ממני.‬
‫- 17:09 -‬
‫- 17:10 -‬
‫קוקוס!‬
‫קוקוס טרי מאוד כאן.‬
‫כולנו היינו שם, יום שמח ומקסים.‬
‫פתאום השכן שלי אמר לי,‬
‫"וואו, טאלנט, יש פה תיק‬
‫ואני שומע את הרעש".‬
‫אמרתי, "מה אתה שומע?"‬ ‫והוא אמר, "בואי לראות".‬
‫אז יצאתי מהדוכן שלי,‬
‫וזה עשה...‬
‫זה היה הצליל שיצא מהתיק השחור הזה.‬
‫היו יכולים להיות בו מטילי זהב. הרבה סמים.‬
‫הרבה כסף. זה לא היה התיק שלנו.‬
‫פתחתי אותו, הבטתי בו ישירות,‬
‫ואז אמרנו, "זו פצצה".‬
‫ואז חושבים האם זו באמת פצצה, אני לא מומחה,‬
‫אבל ידעתי שזו פצצה כשראיתי אותה.‬ ‫ומעולם לא ראיתי פצצה.‬
‫היא הייתה כמו פצצה מסרטים מצוירים.‬
‫עם שעון, כזה שמצלצל וכל זה.‬
‫אז אתה פשוט יודע.‬ ‫-שעון מעורר עם פעמונים ישנים.‬
‫עם הפעמונים. זה היה ככה.‬ ‫-שעון עגול בקופסת פלסטיק.‬
‫ומהקופסה יצאו חוטים שהלכו ל...‬
‫לגוש חום.‬
‫לקופסה מלאה במסמרים.‬
‫אמרתי, "תתקשר למשטרה",‬
‫כי לא ידענו מה קורה‬ ‫או מי השאיר שם את התיק,‬
‫כי לא היה שם אף אחד.‬
‫אז נכנסתי חזרה לדוכן שלי...‬
‫כדי לטפל בלקוחות שלי.‬
‫אני זוכר שהתרחקתי וחשבתי,‬ ‫"אני לא רוצה חלק בזה",‬
‫ואז חזרתי.‬
‫אני זוכר את הבחור,‬
‫אנשים אמרו, "אל תהיה כזה טיפש.‬
‫שים את זה בפח, גלגל אותו לשם ושכח מזה".‬
‫זה היה מטורף... אף אחד לא ידע מה לעשות.‬
‫- 17:28 -‬
‫- 17:29 -‬
‫אף אחד לא יאמין לסיפור הזה.‬ ‫סיפרתי אותו פעמים רבות.‬
‫נרקומן הוציא את הפצצה וגנב את התיק.‬
‫"לא, אתה צוחק עליי.‬
‫אין מצב שזה קרה."‬
‫"כן, אני נשבע. זה קרה, גבר."‬
‫גם עכשיו יש נרקומנים...‬ ‫-הנרקומן בא מהכיוון הזה.‬
‫הוא הגיע בערך מ...‬
‫מסביב לדוכן, הרים אותו.‬
‫ובשלב הזה אנחנו אומרים,‬ ‫"עזוב את התיק, משוגע, יש שם פצצה"‬
‫כשהוא נוגע בפצצה, כולם אומרים,‬ ‫"מה אתה עושה?"‬
‫כולם רואים כי הוא הוציא אותה.‬
‫היא פשוט שם, ולאט לאט הוא...‬
‫הוא פשוט עשה ככה... לקח את התיק והסתלק.‬
‫הוא רצה את התיק ולקח אותו.‬
‫המאבטח התקשר למשטרה,‬
‫המשטרה באה...‬
‫כשהמשטרה באה, אמרתי, "זו פצצה".‬
‫כולם לזוז אחורה, בבקשה!‬
‫תודה.‬
‫אני לא זוכר שנחתי או שעפתי אחורה.‬
‫כל מה שאני זוכר זה שקמתי מהרצפה.‬ ‫-כן.‬
‫שקמתי מהרצפה.‬
‫שמעתי אותך צועק.‬ ‫-כן.‬
‫הוא צעק את שמי.‬ ‫-זה היה אחרי.‬
‫מצאתי אותו על אלונקה מתחת לתחנת אוטובוס.‬
‫"אני כאן, לי."‬
‫נאלצתי להתכופף מתחת לעגלה שלי.‬
‫לא חשבתי שמישהו שרד,‬
‫כי נראה שכל הבניין התמוטט על כולם.‬
‫חטפתי מסמר קטן ברגל.‬
‫אני לא מאמין שהוא לא חטף.‬ ‫הוא עמד לפני. זה משוגע.‬
‫יש אנשים עם גפיים חסרות, מסמרים בראש,‬ ‫חשבתי,‬
‫"למה אני צריך לבזבז אלונקה‬ ‫וללכת לבית חולים בגלל מסמר.‬
‫אז הם חתכו לו את הג'ינס.‬ ‫-הוא פגע בי ברגל.‬
‫אימי בדיוק קנתה לי אותם.‬
‫"אל תחתוך את הג'ינס! אימא שלי קנתה אותם".‬ ‫לעולם לא אשכח את זה.‬
‫הייתה זכוכית בכל מקום.‬
‫בגלל שלא נפגעתי,‬
‫הייתי אסירת תודה על כך.‬
‫רוב האנשים שם,‬
‫היו הרבה נפגעים.‬
‫כולם רצו בכל מקום‬
‫בניסיון לגלות מה מצב יקיריהם.‬
‫זו הייתה זוועה לאור יום.‬
‫חשבת על ההשלכות?‬
‫לא. ברכבת, כל הזמן דמיינתי שהיא מתפוצצת.‬
‫הייתי חייב לעשות את זה. הייתי כמו רובוט.‬
‫חשבת על...‬
‫האנשים?‬
‫לא. בכלל לא.‬
‫שלושים ותשעה בני אדם נפצעו,‬
‫כולל ילד עם מסמר בגודל 10 ס"מ‬
‫תקוע בגולגולת.‬
‫השילוב של כוויות ופציעות הדף‬
‫עם פגיעות רסיסים קשות‬ ‫הוא דבר שקשה מאוד להתמודד איתו.‬
‫הפצצה הזאת נועדה‬
‫להרוג כמה שיותר אנשים,‬
‫וזה נס‬
‫שאף אחד לא קיפח את חייו באותו יום.‬
‫כל המטרה של פצצת מסמרים‬
‫היא לעשות כמה שיותר נזק‬
‫לכמה שיותר אנשים, להרוג כמה שיותר אנשים.‬
‫שמים שברי מתכת בתוך פצצה,‬
‫וכשהיא מתפוצצת,‬
‫היא מעיפה את המתכת הזאת‬
‫במהירות של 480 ק"מ בשעה.‬
‫המסמרים באים יחד עם כל מה‬
‫שההדף מהפיצוץ אוסף בדרך.‬
‫וכשהוא חולף על פני אנשים שונים,‬
‫הוא עלול להכניס חלקים של אדם אחד‬
‫לתוך אדם אחר.‬
‫אז מדובר בפצעים מאוד מורכבים‬
‫שבהם חלקים מהרגל של מישהו‬
‫עלולים לגמור בחזה שלו,‬
‫או שהם יגיעו לחזה של האדם שאחריו.‬
‫מעולם לא ראינו משהו דומה לזה.‬
‫אתם מצטרפים אליי בלב בריקסטון,‬ ‫שם מצב הרוח הוא כעס גובר‬
‫נגד מי שהיה אחראי לפצצת המסמרים.‬
‫בריקסטון הוא אזור מתוח מאוד.‬
‫אנחנו רק רוצים לברר מה קרה בשבת‬
‫ולהמשיך משם.‬
‫איתי עכשיו מייק פרנקלין.‬
‫הוא מקבוצת הייעוץ הקהילתית למשטרה.‬
‫מייק, ראיתי היום כמה מתוח כאן.‬
‫כן, האנשים כועסים.‬
‫זו הייתה מתקפה פחדנית ומרושעת‬ ‫כנגד אנשים חפים מפשע‬
‫במהלך שגרת יומם בבריקסטון בשבת.‬
‫גפיים קטועים,‬
‫פציעות קשות ממסמרים.‬
‫אנשים שהתחרשו, שהתעוורו.‬
‫זו לא הייתה פצצה שעשתה קצת רעש מרחוק,‬
‫היא הרסה חיים של אנשים.‬
‫המשטרה הקפידה מאוד לא למהר להסיק מסקנות.‬
‫הם רצו לומר, "אנחנו שומרים על ראש פתוח‬
‫לגבי המניע של העניין".‬
‫חשבתי שזו מתקפה גזענית.‬ ‫באופן אינסטינקטיבי.‬
‫כשאתה גר כאן וזה קורה,‬ ‫בדרך כלל יש לך מושג.‬
‫והיו שוטרים שאמרו דברים כמו, "אנחנו רוצים‬ ‫לתפוס את מניח הפצצה בדיוק כמוך."‬
‫ואתה אומר, "לא, אתם לא,‬
‫כי, כאילו, איפה אתם גרים?‬
‫אתם לא גרים באזור שמהווה מטרה".‬
‫מכיוון שמניח הפצצה לא הרג מישהו‬ ‫בפעם הראשונה,‬
‫יש סיכוי שהוא יחזור.‬
‫בלונדון היו פיצוצים בעבר.‬
‫המתקפות של המחתרת האירית עוד לא נשכחו.‬
‫הבוקר, ראיות שנלקחו מהבניין ההרוס,‬
‫נבדקות בקפידה על ידי יחידת החבלנים.‬
‫תאוריה אחת היא שהמתקפה‬
‫הייתה מעשה מחושב של התרסה‬ ‫מצד המחתרת האירית‬
‫אחרי הגילוי בסאות'המפטון…‬
‫אבל מה שלא היה לנו ניסיון איתו‬
‫הייתה פצצה מסוג זה‬
‫באמצע רחוב ראשי עמוס קונים.‬
‫- משטרת המטרופולין -‬
‫אנט, היי. מדבר סיימון פוי.‬
‫הייתי צעיר,‬
‫טרי, חסר ניסיון,‬
‫די שאפתן,‬
‫כנראה קצת תמים,‬
‫בתור מפקד פוטנציאלי לאגף בריקסטון.‬
‫זה היה המקום המאתגר ביותר לעבוד בו.‬
‫הייתה אווירה מתוחה למדי.‬
‫היו הרבה השערות‬
‫לגבי מה שקורה ומי אחראי לזה.‬
‫המון סיבות עברו לי בראש.‬
‫ידענו שמתעורר סכסוך בין כנופיות,‬
‫ושהיו כמה אירועי ירי לאחרונה.‬
‫זה היה זה?‬
‫אנשים אז אמרו, "נו, קדימה...‬
‫מה אתם הולכים לעשות בעניין?"‬
‫אתה לא חושב, אדוני, שהגיע הזמן‬
‫להתוודות ולומר שאין לך מספיק שוטרים‬
‫לבצע את העבודה הנחוצה בתוך הקהילה הזאת?‬
‫אנשים חשו שאינם מוגנים‬ ‫ומשוטרים יתר על המידה.‬
‫כולנו היינו במהומות בריקסטון ב-81'.‬
‫מקרי מוות במעצר, עברנו את כל זה,‬
‫אז רבים מהקהילה שלנו‬
‫לא היו שמחים מאוד או חשו בנוח‬
‫לעבוד עם המשטרה, כי לא בטחנו בהם.‬
‫המשטרה מטרידה את חברי הקהילה שלנו‬ ‫באמצעות "עצירה וחיפוש".‬
‫המשטרה הודיעה שהיא תציף את האזור שלנו‬
‫בגלל הפצצה.‬
‫"העצירה והחיפוש" של המשטרה‬ ‫היו בעיה אמיתית בילדותי.‬
‫ללכת לבריקסטון בשבת אחר הצהריים עם חברים,‬ ‫לחנויות תקליטים, דברים כאלה.‬
‫אחד הדברים שהיו קורים ברוב השבתות‬ ‫הוא שהיו עוצרים אותך ומחפשים עליך.‬
‫השוטר הבכיר שמפקד על האזור הזה‬ ‫אמר לי היום שהעצה שהוא נותן לכם‬
‫היא לחשוב ברצינות על הצטרפות למשטרה.‬
‫אין לו מספיק...‬
‫חברים היו נלקחים לתחנת המשטרה,‬
‫ויוצאים עם חבורות.‬
‫הם היו מספרים ששוטר נתן להם אגרוף בפרצוף.‬
‫זה היה רגיל למדי.‬
‫אלה היו הדברים שזרעו את זרעי הסלידה‬
‫בין הקהילה והמשטרה.‬
‫עכשיו לחדשות אחרות מהיום.‬
‫הבלשים שחוקרים את הפיצוץ אתמול‬
‫בבריקסטון בדרום לונדון‬
‫אומרים שהם שומרים על ראש פתוח‬ ‫לגבי מי שהניח את הפצצה.‬
‫המתקפה אינה מיוחסת לארגון טרור ידוע.‬
‫היית פה בשבת שעברה?‬
‫באו אלינו הרבה אנשים למסור עדות,‬
‫אבל אף אחד לא הצליח לספר לנו‬ ‫משהו מיוחד על המחבל כרגע.‬
‫לאף אחד לא היה מושג.‬
‫זו הייתה קבוצה של אנשים? אדם אחד?‬
‫זה יצר פחד אמיתי.‬
‫- אתה יכול לעזור? -‬
‫המשטרה לא ממש עקבה‬ ‫אחר הימין הקיצוני בזמנו.‬
‫הם אמרו שהם כן, ואנשים נעצרו מדי פעם,‬
‫אבל הלך הרוח בצמרת שירותי הביטחון‬
‫היה שהימין הקיצוני אינו איום.‬
‫שהם רק כותבים על הדברים האלה,‬ ‫הם לא הולכים לבצע אותם.‬
‫- החזית הלאומית שמה את בריטניה במרכז -‬
‫סתם חוליגנים. למה שנעקוב אחריהם?‬
‫- סודי -‬
‫"סרצ'לייט" היה מבצע מודיעיני פרטי.‬
‫הסתננו לקבוצות פשיסטיות ועקבנו אחריהן.‬
‫זכויות ללבנים!‬
‫הזהרנו מזה במשך שנים.‬
‫ארגון טרור שיוצא לקרב אחרון,‬
‫נלחם נגד המערכת.‬
‫סוג של צבא גרילה מחתרתי.‬
‫והכול היה קשור לטרור.‬ ‫כל העניין היה להרוג אנשים.‬
‫זיג הייל!‬
‫אלה היו זמנים מסוכנים‬ ‫ורצינו לעצור את האנשים האלה.‬
‫ככל שנלמד מה הם עושים,‬ ‫כך נוכל לעצור את מה שהם עושים,‬
‫להסב תשומת לב למה שהם עושים.‬
‫ואז מישהו יצר איתנו קשר‬
‫והתנדב להיות מעורב.‬
‫הגעתם לסרצ'לייט.‬
‫הוא אמר שהוא בחור צעיר‬ ‫בתחילת שנות ה-20 לחייו, פוליטי,‬
‫ששונא מאוד גזענות.‬
‫וכמובן, מנקודת מבטי,‬ ‫הדבר הכי טוב שהוא יכול לעשות‬
‫היה להסתנן לימין הקיצוני.‬
‫וזה מה שהוא עשה.‬
‫האם חשוב עדיין לשמור על זהותך בסוד?‬ ‫-כן.‬
‫כי החבר'ה האלה באמת מסוכנים.‬
‫והם עדיין מאמינים שאתה נאצי?‬ ‫-כן.‬
‫למה עשית את זה?‬
‫אני אוהב להיות מרגל. זה...‬
‫זה מרגש.‬
‫תוכל להתחיל בהתחלה, ארתור?‬
‫ב-1999 הייתי סמוי במפלגה הלאומית הבריטית.‬
‫למאה החדשה אנחנו צריכים אידאל חדש,‬
‫- בי.אן.פי -‬
‫סוג חדש של פוליטיקה.‬
‫המפלגה הלאומית הבריטית‬ ‫הייתה מפלגת החוק והסדר.‬
‫עלינו לעצור את ההגירה,‬
‫ועלינו לעזור למהגרים לחזור הביתה.‬
‫הצגנו את עצמנו כאזרחים הגונים‬
‫מכובדים ושומרי חוק.‬
‫היינו החבר'ה הטובים.‬
‫לבנות תנועה,‬
‫שבמאה הקרובה‬
‫תחזיר לבריטניה את גדולתה.‬
‫אבל מאחורי זה,‬
‫היינו הולכים למשל לפגישה של המפלגה‬
‫בכנסייה או בחדר אחורי של פאב.‬
‫עוף מפה.‬
‫ואנשים היו מחלקים רשימות חיסול,‬
‫תעמולה נאצית מובהקת,‬
‫מדריכים להכנת פצצות.‬
‫זה היה החלום שלהם שמישהו ילך ויפוצץ‬
‫מישהו שהם הציעו כמטרה.‬
‫אז זה היה די קיצוני.‬
‫ההנחה שלי הייתה‬
‫שהם ירחיקו את העניין הנאצי‬
‫ממגויסים חדשים‬
‫אבל מיד הם אמרו שלהרוג יהודים זה דבר טוב.‬
‫ביום הראשון?‬
‫ביום הראשון, כן.‬
‫מה חשבת?‬
‫טוב, העניין הוא שהייתי בהלם.‬ ‫פחדתי, אבל גם התרגשתי.‬
‫וגם העובדה שהם היו‬
‫נאצים מובהקים,‬
‫זו סיבה גדולה יותר להמשיך, לא?‬
‫הרגשת שאנשים בודקים אותך?‬ ‫אומדים אותך?‬
‫לא ממש, לא.‬
‫אני מניח שהם חשבו,‬
‫למה שאדם לבן לא ירצה להצטרף לארגון שלהם?‬
‫מן הסתם,‬ ‫לאנטי-פשיסטים לא היה מושג שאני בצד שלהם.‬
‫אז היו כמה פעמים שחטפתי מכות.‬
‫הפעם הכי גרועה הייתה למעשה...‬ ‫הייתה בחורה,‬
‫והיא הרביצה לי בראש עם פטיש, אני חושב.‬
‫זו הייתה המציאות שלי.‬
‫במה אתה מאמין?‬
‫יש לנו כל כך הרבה לבנים עניים במדינה.‬
‫אתה מקבל את כל השטויות האלה,‬ ‫שהכול חייב להיות שווה, הכול...‬
‫זה שם את הלבנים...‬
‫זה משפיל את האדם הלבן במדינה הזו עכשיו.‬ ‫אנשים כמוני.‬
‫אז רצית להניח פצצות?‬
‫כן. כמה שיותר.‬
‫אחת בשבוע.‬
‫למה שמת בהן מסמרים?‬
‫זה אומר שהם ירסקו חלונות,‬
‫יחדרו לאנשים ויפצעו אותם.‬
‫ויהרגו אנשים.‬
‫- שבעה ימים מאוחר יותר -‬
‫- בריק ליין -‬
‫- 17:28 -‬
‫- 17:29 -‬
‫- שבת -‬
‫- "מתוק וחריף" -‬
‫בסוף השבוע השני ברציפות בבירה,‬
‫נראה שהקהילות האתניות שוב היוו מטרה‬
‫למתקפה ללא אזהרה.‬
‫בריק ליין עדיין סגורה הלילה,‬ ‫ויחד עם תחושת ההלם‬
‫ישנה גם הקלה שאף אחד לא נהרג.‬
‫זה פוגע בלב הקהילה הבנגלית.‬
‫יש לנו בעיה שהיא למעשה טרור גזעני.‬
‫הדברים האלה מקוממים, שלא נסבול,‬
‫- טוני בלייר, ראש הממשלה -‬
‫ואנחנו נעשה כל מאמץ כדי למצוא את האחראים.‬
‫הם יעמדו לדין וייתנו את הדין. אין ספק.‬
‫ובכן, איתי נמצא סידי שיבדסני,‬ ‫העורך של העיתון "איסטרן איי".‬
‫קיבלנו איומי מוות גם היום במשרדינו.‬
‫הזהרנו את הקוראים שלנו בשבוע שעבר.‬
‫להיזהר אם אתם גרים באזור שחור או אסייתי.‬
‫בזמן שהפוליטיקאים והמשטרה‬
‫התלבטו האם מדובר בפשע גזעני,‬
‫בינתיים הם תכננו את המתקפה הבאה שלהם.‬
‫רק ניסיתי לפרסם את המסר שלי‬
‫של התסכול האישי שלי מהמשטרה.‬
‫תנסו לעשות את הדבר הנכון.‬
‫זה מה שניסיתי לעשות אז,‬ ‫לעשות את הדבר הנכון.‬
‫הייתי אז עורך בעיתון בריטי-אסייתי.‬
‫- עופו מפה -‬
‫התמודדנו עם לא מעט גזענות.‬
‫- טינופות -‬
‫מתרגלים לזה אחרי זמן מה,‬
‫וזה היה די סתמי, למען האמת.‬
‫אבל אז קיבלנו את המכתב הזה.‬
‫- כשהשעונים מצלצלים, הזאבים מתחילים לצוד -‬
‫הוא היה מאיזו קבוצה‬ ‫שנקראה "הזאבים הלבנים".‬
‫- כל הלא-לבנים -‬
‫ידעתי שאזור אסייתי יהיה המטרה עכשיו.‬ ‫הרגשתי את זה.‬
‫- יושמדו -‬
‫אבל המשטרה לא ייעצה לנו‬ ‫לחפש משהו חשוד‬
‫- ראו הוזהרתם -‬
‫או להיות ערניים. כלום.‬
‫הרגשנו שזה לא מזיז להם.‬
‫- "בשידור חוקר", בריטניה -‬
‫נראה שהפצצה הביתית‬ ‫שהתפוצצה בדרום לונדון בשבת‬
‫הייתה מעשה של טירוף.‬
‫הלילה אתם יכולים לעזור, וזוהי הדרך.‬
‫זו כמות המסמרים שנארזה סביב חומרי הנפץ.‬
‫מי קנה אותם?‬
‫זה לא היה לקוח רגיל, בנאי רגיל.‬
‫מי נכנס עבור כמות כזו של מסמרים?‬
‫אלן פריי הוא ראש האגף נגד טרור.‬
‫זה קידם אתכם, מה שהשגתם עד כה? אתה יודע?‬
‫אני בטוח שכן,‬
‫אם כי מוקדם מדי לדעת בוודאות‬
‫לגבי קו חקירה מסוים.‬
‫טוב, אם יש דרך שבה אתם חושבים‬ ‫שתוכלו לעזור, בבקשה עשו זאת.‬
‫יש פרס של 10,000 ליש"ט שעשוי לעלות.‬
‫לא היו הרבה רוצחים סדרתיים במדינה הזאת,‬
‫שלא לדבר על כך‬ ‫שמעולם לא היה מניח פצצות סדרתי.‬
‫אתה יודע, אנשים פחדו.‬
‫אנשים פחדו.‬
‫הייתי קצינת החקירות הבכירה.‬
‫האחריות הייתה עצומה.‬
‫לא היה לי ניסיון בחקירת טרור.‬
‫זה העלה את הלחץ לרמה אחרת לגמרי.‬
‫- מוקד משטרה -‬
‫המשטרה צופה כעת בשעות של הקלטות‬ ‫ממצלמות אבטחה‬
‫בתקווה שהאדם ששתל את הפצצה‬
‫יופיע בווידאו ומישהו יזהה אותו.‬
‫איכות מצלמות האבטחה ב-1999‬
‫לא הייתה טובה.‬
‫עם זאת, התחלנו למצוא צילומים‬
‫שבהם ייתכן שמופיע המחבל.‬
‫היה מישהו שחבש כובע בייסבול לבן,‬
‫שנשא על כתפו‬
‫מה שנראה כמו תיק ספורט.‬
‫הקושי היחיד היה‬
‫שלא היה ניתן לזהותו.‬
‫פנינו לכל מיני סוכנויות שונות.‬
‫אפילו פנינו לאמריקאים ולצבא.‬
‫כלומר, שלחנו את זה לשם בתקווה‬
‫שמישהו יוכל לשפר את זה.‬
‫הם לא יכלו.‬
‫היינו צריכים להמשיך לחפש.‬
‫התחלתי לעבוד עם המשטרה.‬
‫ערכתי מסיבות עיתונאים משותפות.‬
‫אז כשהם סיפקו את התמונה הזו של האדם‬
‫שעשוי להיות המחבל,‬
‫היו ויכוחים איתי האם לפרסם אותה.‬
‫כי היא מגורענת.‬
‫כי זו תמונה שאינה חד-משמעית.‬
‫דעתי הייתה, "אם זה קרוב משפחה של מישהו,‬ ‫הם יזהו אותו.‬
‫תפרסמו אותה עכשיו. תפרסמו אותה היום".‬
‫"אנחנו לא יכולים."‬
‫אמרתי, "ובכן, בזמן שאתם מתחמקים,‬
‫המחבל מכין את הפצצה הבאה.‬
‫זה דחוף. תפרסמו אותה עכשיו.‬
‫אל תבזבזו זמן.‬
‫מה תגידו אם פצצה תתפוצץ‬ ‫בזמן שאנחנו מנהלים את השיחה הזאת כאן?‬
‫ואני אומר לאנשים שיכולתם למנוע אותה.‬
‫תפרסמו את התמונה המזוינת".‬
‫אבל אף אחד לא פרסם.‬
‫המשטרה באה אלינו לשאול אם שמענו משהו,‬
‫מה הדעה שלנו,‬
‫ואנחנו שאלנו את אותן השאלות.‬
‫מי יהיה המטרה הבאה? האם אנשים יהרגו?‬
‫בשלב זה, אנשים במדינה לקחו קרדיט.‬ ‫זאבים לבנים.‬
‫מכתבים הופצו ממזרח המידלנדס.‬
‫נכנסנו להילוך גבוה. אני זוכר שעבדנו‬
‫מסביב לשעון בניסיון‬ ‫להבין מי זה יכול להיות.‬
‫הכנו רשימות, מי יכול היה לעשות כזה דבר?‬
‫אף אחד לא שמע כלום.‬
‫מה עשית כדי למצוא את המחבל?‬
‫רק מצאתי אנשים.‬
‫העמדתי פנים, קודם כול,‬
‫שאני מאושר,‬
‫ואמרתי כזה, "יש לך מושג מי זה?"‬
‫דברים כאלה.‬
‫אבל אף אחד לא ידע.‬
‫אף אחד לא ידע.‬
‫די קשה להיות במצב‬
‫שבו אתה מרגל אחרי אנשים‬
‫ואתה מנסה לכבות את זה,‬
‫כלומר, את הקולות בראש שלך,‬
‫אבל זה לא קל.‬
‫אני...‬
‫הפכתי חסין לגזענות‬
‫ולפשיזם.‬
‫היינו מעריצים גיבורים‬
‫- מיין קמפף‬ ‫אדולף היטלר -‬
‫בתנועה שלנו, כמו הואפן אס אס,‬
‫היטלר, כמובן.‬
‫לגזען זו הייתה סביבה מעוררת השראה.‬
‫הרגשת שעושים לך שטיפת מוח?‬
‫אני אשמח לומר שחשבתי שהכול שטויות.‬
‫אבל...‬
‫כן, בהחלט.‬
‫כן, הם חינכו אותי מחדש. כן.‬
‫זה היה כאילו אתה...‬
‫כן, פקפקתי בקיומה של השואה.‬
‫ואפילו חשבתי‬
‫שאולי הייתי תמים‬
‫בכך שהאמנתי לדעה הרווחת‬
‫שהיא באמת קרתה.‬
‫אם הם יכולים להיכנס לראש שלי,‬ ‫דמיינו מה זה עשה לאנשים אחרים.‬
‫קדימה!‬
‫מתי שאתם רוצים!‬
‫זכויות ללבנים!‬
‫כשהיית בבועה הזאת,‬
‫היית עם אנשים שחושבים כמוך.‬
‫היו להם אותן תלונות כמוך,‬
‫יש להם אותו רקע כמוך, לרבים מהם.‬
‫היית מבודד מהמציאות.‬
‫הייתי חלק מזה בזמנו.‬
‫זאת המדינה שלנו!‬
‫בוגדי הגזע שלנו,‬
‫- ג'ון טינדל‬ ‫ראש המפלגה הלאומית הבריטית -‬
‫שמנסים להשמיד את המדינה הזאת, הם האויב!‬
‫איש בשם ג'ון טינדל היה המנהיג שלנו.‬
‫הוא היה פוליטיקאי ימני‬
‫ידוע מאוד בזמנו.‬
‫טינדל היה כמו אבן שואבת לחריגים,‬
‫מטורפים ומפסידנים, באמת.‬
‫וזה מה שהוא רצה,‬
‫כי הוא יכול היה לשלוט בהם.‬
‫הוא בחיים לא היה אומר, "לכו תפוצצו אנשים",‬
‫או "תתקפו אנשים",‬ ‫אבל הוא היטיב להשתמש במילים.‬
‫הנאומים שלו היו מלהיבים למדי.‬
‫אנחנו נמשיך להילחם, לעבוד, לצעוד ולהיאבק‬
‫לבנות את המדינה שלמענה הם מתו‬
‫ונחזיר את בריטניה לעם הבריטי!‬
‫היינו הולכים לפגישות שונות,‬
‫והן תמיד נערכו בפאבים.‬
‫אז היו שם כל בחורים הצעירים האלימים האלה,‬
‫שיכורים,‬
‫שאמרו להם שעדרי מהגרים מאיימים עליהם‬
‫וש"ירצחו אתכם במיטות שלכם,‬ ‫יאנסו את נשותיכם ויאכלו את ילדיכם".‬
‫אחרי פגישה, תמיד הייתה אלימות, תמיד.‬
‫בוא הנה, מזדיין!‬
‫אתה בסדר? אפשר לבדוק אותך?‬
‫יש לך זעם בתוכך כל הזמן ו...‬
‫כעס ותסכול,‬
‫ואז זה פשוט...‬
‫אתה יכול לפלוט הכול החוצה. אתה מבין?‬
‫לפרוק את זה על מישהו אחר.‬
‫אני זוכר שאחרי פגישה אחת מסוימת,‬
‫היה לי ואן.‬
‫הוא הסתובב באזור‬
‫וגרר אנשים שחורים מהרחוב.‬
‫חטפו אותם, בעיקרון,‬
‫והופעלה נגדם אלימות נוראה למדי.‬
‫אם המפלגה לא הייתה עורכת‬ ‫את הפגישה הזו בפאב...‬
‫ומספרת לכולם שהם מאוימים‬
‫ושהם בסכנה,‬
‫הם לא היו יוצאים לתקוף אנשים.‬
‫אתה יודע, הם הסיתו אותם לעשות את זה,‬
‫ואז הם היו מתנערים מזה‬
‫וחוזרים הביתה לארמונות היוקרתיים שלהם‬ ‫איפה שהם לא יהיו,‬
‫ואנחנו היינו חוזרים לחור שלנו בסטוקוול,‬ ‫אתה מבין?‬
‫והמשימה הושלמה.‬
‫ככה זה קורה.‬
‫ככה הם מתמרנים אנשים ומשתמשים בהם, ו...‬
‫כן, עשיתי דברים נוראים למדי, באמת.‬
‫דברים רעים באמת.‬
‫מתי עלה בראשך הרצון לעשות את זה?‬
‫- הצביעו לבי.אן.פי היום! -‬
‫לא יודע. לפני כמה שנים.‬ ‫-כי אתה רק בן 22 עכשיו, נכון?‬
‫כן, הייתי בערך בן 20.‬
‫כלומר, קראת בעיתון בטח,‬
‫הרי נכתב על ארגון הזאבים הלבנים.‬
‫אני לא יודע מי הם.‬
‫לא אכפת לי מי הם.‬
‫אז להם אין מושג מי אתה?‬
‫לא. שום מושג.‬
‫אז הטענות שלהם בדויות לחלוטין?‬ ‫-מומצאות.‬
‫הם רק מנסים לקחת את התהילה שלי.‬
‫היעד שלי היה פוליטי.‬
‫לגרום למלחמה בין גזעים במדינה.‬
‫מה זה אומר?‬
‫שיהיה מרד וכל זה.‬
‫אלימות בין גזעים ברחוב וכולי.‬
‫טוב, אז מה הייתה כוונתך בשלב הזה?‬
‫חשבתי על מטרה לפיצוץ.‬
‫האם החלטת בשלב זה איפה תשים את הפצצה?‬
‫כן.‬
‫בסוהו.‬
‫שתי פצצות בלונדון‬
‫הובילו בצדק לפחד בבירה שהדבר יקרה שוב.‬
‫גזענים, כך נאמר לנו, אחראים כנראה לפצצות,‬
‫והם כנראה מתכוונים לתקוף שוב.‬
‫אף אחד לא ידע איזו קהילה תהיה המטרה הבאה.‬
‫האם זו תהיה הקהילה הסינית?‬
‫האם זו תהיה הקהילה היהודית?‬
‫היו הרבה דיונים.‬
‫אבל השיחות המוקדמות‬
‫היו כולן על גזע, כולן על מוצא.‬
‫אף אחד לא חשב על העובדה‬
‫שזה יגיע רחוק יותר אל הקהילה הגאה.‬
‫החלק הבולט בקהילה הגאה היה בסוהו,‬
‫וכנראה ברחוב קומפטון הישן.‬
‫יכולת לקפוץ מבר גאה אחד למשנהו‬ ‫או ממקום גאה למשנהו.‬
‫הם שגשגו, הם היו אנרגטיים,‬
‫הם היו מלאי חיים.‬
‫הרגישו שם חופש.‬
‫זה הרגיש כאילו במקומות האלה‬ ‫אתה יכול להיות עצמך.‬
‫כשהפצצה השנייה התפוצצה,‬ ‫הדברים התבהרו מהר מאוד.‬
‫- קומפטון בסוהו -‬
‫זה היה מישהו ששנא שוני.‬
‫הם שונאים אנשים שונים,‬
‫שלא מתאימים לתפיסה שלהם של חברה נורמלית.‬
‫- סקוטלנד יארד החדש -‬
‫התחלנו לנהל שיחות‬ ‫עם אנשים די בכירים במשטרה.‬
‫אמרו לנו שזה עניין גזעי.‬
‫והעלינו את חששותינו, שנתקלו בסקפטיות‬
‫ומעט חוסר אמונה בסקוטלנד יארד.‬
‫אז זה היה די תלוי בנו‬
‫להתקשר למנהלים של המקומות המרכזיים,‬
‫הפאבים, המועדונים, בתי הקפה, המסעדות,‬ ‫ולומר...‬
‫"זה עלול להגיע אלינו.‬ ‫היו ערניים. עמדו על המשמר".‬
‫אנו נביס את האנשים שאחראים לפצצות האלה.‬
‫אנו נתפוס אותם.‬
‫אין לנו הוכחה מדויקת שארגון מסוים‬
‫אחראי על הפשעים האלה,‬
‫אבל אין ספק, קרוב לוודאי מדובר‬
‫בקיצונים ימניים ששמים להם למטרה מיעוטים.‬
‫כולם היו עיוורים לזה,‬ ‫כי אף אחד לא ידע איפה זה יקרה.‬
‫אבל כולם ציפו שזה יקרה.‬
‫הייתי פוגש את ארתור במקומות שבהם חשבנו‬
‫שאנשים אחרים שמכירים אותו או אותי לא יהיו.‬
‫מלונות תיירים בלונדון,‬
‫פגישות מחוץ ללונדון.‬
‫הוא הבין מה המשימה שלו.‬
‫והוא הבין שהוא חייב לעצור אותם.‬
‫הייתי פוגש את איש הקשר שלי‬
‫ועובר על שמות של אנשים שכבר הכרתי…‬
‫והזכרתי איזה בחור‬
‫אותו כיניתי "דייב מברקינג"‬
‫כי הוא ציין ששם הוא גר.‬
‫היינו בערך באותו גיל,‬
‫התחברנו קצת,‬
‫דיברנו על מוזיקה,‬
‫ועל העובדה‬ ‫שהוא לא אהב במיוחד אנשים עם פנים חומות.‬
‫ראיתי אותו בפעם האחרונה בעצרת השנתית‬
‫שם הוא היה מין סדרן.‬
‫היה לו סרט של סדרן על הזרוע.‬ ‫הוא עמד ליד ג'ון טינדל.‬
‫אני חושב‬ ‫שטינדל הוכה קשות על ידי אנטי-פשיסטים.‬
‫אחרי זה, דייב די נעלם.‬
‫לא ייחסתי לו חשיבות.‬
‫אחרי יום שבת בבריק ליין‬
‫תפסתי מונית לסוהו כדי לאסוף קצת מודיעין.‬
‫בערך באיזו שעה זה היה?‬ ‫-בטח בערך בשבע.‬
‫בסדר. אז מה הייתה כוונתך בשלב הזה?‬
‫חשבתי איזה פאב אני הולך לפוצץ.‬
‫הלכתי לרחוב קומפטון הישן.‬
‫רציתי לוודא שזה הפאב הנכון,‬ ‫כי חיפשתי פאב של גייז.‬
‫פאב גאה או איך שתרצה לקרוא לזה.‬
‫יש לך בעיה עם הומוסקסואלים?‬
‫כן, יש לי.‬
‫למה?‬
‫אני פשוט מאוד הומופוב.‬
‫אני פשוט שונא אותם.‬
‫למה?‬ ‫-אני לא יודע. פשוט שונא, אתה מבין?‬
‫חייבת להיות סיבה.‬ ‫-יש לי משהו נגד הומוסקסואלים.‬
‫אני פשוט לא אוהב לדבר על זה, אתה מבין?‬
‫בחרתי את ההומוסקסואלים כי אני שונא אותם.‬
‫כלומר, במקרה הזה זה היה אישי.‬
‫ההקלטה לא מעבירה את זה,‬ ‫אבל כשאנחנו מדברים איתך על הומוסקסואלים,‬
‫אתה עוצם את העיניים,‬ ‫ונראה שאתה מתוח מאוד, דייוויד.‬
‫כן. אני פשוט לא אוהב אותם.‬
‫אני פשוט לא אוהב אותם, אוקיי?‬
‫אני סטרייט לגמרי. אל תדאג לגבי זה.‬
‫לא. זו לא בעיה, אבל זה מרגיז אותך.‬
‫אתה מבין? אני לא יודע למה זה מרגיז אותך.‬
‫זה הרגיז אותך מספיק כדי לשתול פצצה.‬
‫אבל אני לא יודע למה.‬
‫אחרי שתי הפצצות בשבת אחר הצהריים בלונדון,‬ ‫המשטרה ברחבי המדינה מבקשת מאנשים‬
‫שעלולים להוות מטרות פוטנציאליות‬ ‫לעמוד על המשמר בסוף השבוע.‬
‫הבלשים חוששים‬ ‫שהפצצות בבריק ליין ובבריקסטון‬
‫עלולות להיות ראשיתו של מסע טרור גזעני‬ ‫ברחבי המדינה.‬
‫המשטרה אומרת שאינה רוצה לגרום לבהלה‬ ‫אבל רוצה שכולם יהיו מודעים לאיום האפשרי‬
‫של פצצה נוספת בסוף השבוע הזה של החג.‬
‫- חמישי -‬
‫היו שני דברים שמשכו תשומת לב לחשוד.‬
‫במקום להסתכל על אלפי אנשים,‬
‫התפקיד שלך הוא להסתכל על כל אלפי האנשים‬ ‫שאולי נושאים תיק.‬
‫ואז, לאחר שהתיק נמצא,‬
‫היה את הכובע שהוא חבש.‬
‫אבל היו מאות על גבי מאות של שעות.‬
‫בהתחלה התמונות היו כל כך גרועות‬ ‫שלא יכולת לזהותו.‬
‫אבל אז התחלנו‬ ‫למצוא תמונות אחרות ברורות יותר.‬
‫הם באו ישר למשרד שלי.‬ ‫"בוס, את חייבת לראות את זה."‬
‫אני זוכר בבירור את הרגע הזה.‬
‫הנה התמונה. זה המחבל.‬
‫לפני שעת העומס, הוא הופיע בכרזות בתחנות‬
‫ובמקומות מרכזיים אחרים ברחבי הבירה.‬
‫התמונות פורסמו באינטרנט‬
‫ונשלחו לכל תחנת משטרה במדינה.‬
‫למרות שהמשטרה חושדת‬ ‫שהוא עומד מאחורי הפיצוץ,‬
‫אם הוא צופה בשידור הזה‬
‫וחושב שהוא חף מפשע, עליו להסגיר את עצמו.‬
‫שמעתי ברדיו שיש לכם תמונות שלי.‬
‫ובהתחלה חשבתי, "זהו זה. תפסו אותי".‬
‫אז מיד הלכתי הביתה‬ ‫והבנתי שעדיין לא נתפסתי.‬
‫בניתי את הפצצה, הגדרתי את השעה,‬ ‫ארזתי הכול יחד.‬
‫חיכיתי עד ארבע וחצי, תפסתי מונית לסוהו.‬
‫לאיזו שעה קבעת את הטיימר לפצצה בסוהו?‬
‫שש וחצי.‬
‫- סוהו -‬
‫- יום שישי -‬
‫- 16:45 -‬
‫- 16:46 -‬
‫זה היה היום החופשי שלי.‬
‫אני חושב שהייתי בגלריה והייתי בדרך הביתה.‬
‫וזה היה יום שישי,‬
‫ראשיתו של סוף שבוע של חג.‬ ‫מזג האוויר היה נפלא.‬
‫אני חושב שאולי זה היה אחר הצהריים.‬
‫אנשים סיימו לעבוד, הייתה אווירה של עליצות‬
‫זה סוף שבוע של חג.‬
‫הייתה אווירה.‬
‫והייתי באדמירל דנקן בעבר, אני חושב.‬
‫לא ממש זכרתי אותו ועברתי שם, וחשבתי,‬
‫"בא לי לשתות בירה".‬
‫זה היה פאב קטן. צר.‬
‫והוא בדיוק התחיל להתמלא.‬
‫ואנשים נכנסו כל הזמן.‬
‫זה היה שישי אחר הצהריים.‬
‫ושמעתי שהמשטרה זיהתה צילומים מבריקסטון.‬
‫ראיתי עותקים של העיתון.‬
‫כמעט מיד, חשבתי שאולי זה דייב מברקינג.‬
‫ואז איש הקשר שלי בסרצ'לייט צלצל,‬
‫ואמרתי רק,‬
‫"אולי זה דייוויד קופלנד".‬
‫- שם? -‬
‫מיד עברנו על התיקים שלנו,‬
‫על כל הדברים שארתור סיפר לנו במהלך השנים,‬
‫ושם מצאנו את שמו של קופלנד‬
‫בכמה פגישות שונות, במספר אירועים שונים.‬
‫אז עמית שלי יצר קשר עם המשטרה.‬
‫- 17:29 -‬
‫- 17:30 -‬
‫הסתכלתי בשעון שלי.‬ ‫בטח הייתה לי עוד שעה בערך עד הפיצוץ.‬
‫חיכיתי ליד תא הטלפון,‬ ‫כאילו שאני מחכה לטלפון.‬
‫נכנסתי לשם בערך בעשרה ל...‬
‫בעשרה לשש.‬
‫הזמנתי משקה.‬
‫כשהייתי שם,‬ ‫ראיתי את האנשים שאותם עמדתי לפצוע ולהרוג.‬
‫לא הייתי שמח בנוגע לזה.‬
‫לא הייתי עצוב.‬
‫פשוט לא הרגשתי כלום.‬
‫וכמה זמן היית כאן בסוף הבר, לדבריך?‬
‫רבע שעה. עשרים דקות.‬
‫זה נכון שהייתה לך כוס קולה או משהו?‬
‫כוס קולה.‬
‫השארתי אותה שם ושאלתי את אחד הגברים שם‬ ‫אם יש בנק בקרבת מקום.‬
‫וזה קרה בדיוק לפני שעזבת, כן?‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫כמה אנשים היו בפאב‬
‫כשהנחת את התיק, אתה זוכר?‬
‫בין 15 ל-20 איש.‬
‫התקשיתי לצאת מהמקום, למעשה.‬
‫הייתי צריך לעקוף אנשים ולבקש מהם לזוז.‬
‫ידעתי שאנשים ייהרגו,‬ ‫אבל הייתי חייב לעשות את זה.‬
‫- 18:28 -‬
‫- 18:29 -‬
‫הרעש התגבר.‬
‫הזמנתי את הבירה.‬
‫אני לא יודע אם בכלל לגמתי ממנה.‬
‫ואז...‬
‫לא שמעתי כלום.‬
‫משהו ממש מוזר.‬
‫הרגשתי מוזר מאוד.‬
‫הכול כבה.‬
‫לא הרגשתי טוב.‬
‫ואני חושב שעדיין נשענתי על הבר.‬
‫והבטתי למקום שהכוסות והדברים...‬
‫והבקבוקים אמורים להיות, ולא היה כלום.‬
‫רק חושך, מעט עשן,‬
‫ואף אחד. לא ראיתי אף אחד, לא שמעתי כלום.‬
‫ואני זוכר שפניתי‬
‫כדי לראות מה קורה,‬
‫ואז הזיכרון הבא הוא…‬
‫שאני מסתכל על אישה צעירה‬
‫ואני רואה את הפה שלה נפתח ונסגר,‬ ‫היא צועקת, אני חושב.‬
‫גיליתי אחר כך שאם אתה בפיצוץ,‬ ‫עור התוף שלך נקרע.‬
‫אני חושב שגררו אותי החוצה והיה איזה בחור‬
‫שהיה איתי שאמר שדיברתי איתו.‬
‫שאמרתי לו מאיפה אני.‬
‫אני לא זוכר שום דבר מזה. כלום. שום דבר.‬
‫נלקחתי לבית חולים.‬
‫הם לא ידעו אם אחיה.‬
‫נתנו לי סמים די חזקים.‬
‫ואני זוכר שחלמתי, ודברים כאלה,‬
‫בזמן שהם שינו את מינון התרופות נגד כאב.‬
‫חלמתי חלום שהייתי במועדון לילה‬ ‫וכולם היו חולדות.‬
‫והחולדות היו לבושות כבני אדם.‬
‫היו חולדות בקיר. יכולתי לשמוע אותן.‬
‫היה מטוס דו-כנפי.‬
‫מהמטוסים האלה שנוחתים במים,‬
‫והוא נחת במועדון הלילה.‬
‫חולדות, חולדות ועוד חולדות.‬
‫מאוחר יותר גיליתי‬ ‫שקופלנד נתן לחולדות שלו...‬
‫היו לו חולדות מחמד.‬
‫והוא נתן להן לרוץ על הדברים‬ ‫שבהם הוא מילא את פצצות המסמרים.‬
‫ולכן, ממה שהבנתי,‬ ‫לאנשים שהיו באותו בית חולים כמוני,‬
‫כולנו חטפנו זיהומים מוזרים.‬
‫הם לא הבינו מה לא בסדר איתנו.‬
‫והכול היה בגלל שהוא נתן לחולדות האלה...‬
‫להשתין ולחרבן‬
‫על כל מה שהוא הכניס לשם.‬
‫תוך כדי שהמטופלים הגיעו, אחד אחרי השני,‬
‫התחלנו להבין כמה זה רציני.‬
‫היו להם פציעות איומות.‬
‫זה היה כמו סצנה ממלחמה.‬
‫מטופלים הגיעו עם כוויות נרחבות,‬
‫חסרי הכרה,‬
‫אחד אחרי השני.‬
‫ואולי הדבר הקשה ביותר‬ ‫שהייתי צריך לעשות בקריירה‬
‫היה להתמודד עם מטופל שהגיע ללא הכרה,‬
‫ונשאר מחוסר הכרה למשך כמה ימים.‬
‫כשהוא התאושש בהדרגה,‬
‫הבנו שאנחנו צריכים לדבר איתו‬
‫כדי לבשר לו את החדשות הכי איומות שיש.‬
‫שני חבריו מתו,‬
‫ובאופן טרגי, אשתו וילדו שטרם נולד‬
‫נהרגו גם הם.‬
‫הותר לפרסום כי אישה בהריון‬ ‫והשושבין בחתונתה‬
‫היו בין שלושת האנשים שנהרגו בפיצוץ.‬
‫אנדריאה דייקס מתה כמעט מיד.‬
‫בעלה, ג'וליאן, במצב קשה בבית החולים.‬
‫- כבר שחור וכהומו אני קורא תיגר על פשיזם -‬
‫הייתי בבית כששמעתי.‬
‫זה היה פשוט הלם מוחלט.‬
‫וחוסר אונים.‬
‫אתה יודע, היינו...‬
‫היינו קרובים,‬
‫במונחים של...‬
‫כן,‬ ‫הרגשנו שאנחנו מתקרבים מאוד לתפיסת הפושע.‬
‫איתרנו כתובת שייתכן שהייתה שלו.‬
‫באופן אישי, רציתי להיתפס.‬
‫למה?‬
‫להיות מפורסם בדרך כלשהי.‬
‫מה המשמעות של תהילה עבורך?‬
‫קיום.‬
‫מה זאת אומרת? אני לא מבין.‬
‫- מי עשה את זה? -‬
‫אם אף אחד לא זוכר מי היית,‬ ‫לא היית קיים מעולם.‬
‫טוב.‬
‫תהיה זו רשלנות מצידנו‬ ‫לא לשאול למה עשית את זה.‬
‫כדי להפיץ פחד, טינה ושנאה.‬
‫אני נאצי.‬
‫אני מודה.‬
‫כן.‬
‫דייוויד,‬ ‫זה הזמזם שמעיד שהקלטת עומדת להסתיים,‬
‫אז נסיים כרגע.‬
‫- סקוטלנד יארד החדש -‬
‫כן, גבירותיי ורבותיי, בשעות המוקדמות‬
‫של יום שבת, ה-1 במאי,‬
‫שוטרים לא חמושים מצוות הפשע המאורגן‬
‫עצרו גבר בן 22 בקוב, המפשייר.‬
‫האיש אינו חבר‬
‫באף אחת מהקבוצות שטענו כי הן אחראיות‬
‫לפיצוצים.‬
‫למיטב הבנתנו, הוא פעל לבד‬
‫ממניעים פרטיים.‬
‫- 13 חודשים מאוחר יותר -‬
‫בפתיחת משפט הרצח של דייוויד קופלנד‬
‫נכחו יותר מ-35 מקורבנותיו‬
‫וקרובי משפחתם של האנשים אותם הרג.‬
‫הנאשם בן ה-24 מכחיש שלושה אישומים ברצח‬
‫בשל אחריות מופחתת.‬
‫קופלנד לא היה האדם הראשון‬
‫שחשב שהוא יוכל להתחמק מרצח‬ ‫בטענה שהוא משוגע.‬
‫יש לי בעיה גדולה עם אנשים‬
‫שפוגעים בנשים או בילדים.‬
‫אז כשקרה מה שקרה עם קופלנד...‬
‫על...‬
‫הוא רצח את האישה הזאת,‬ ‫והוא רצח עובר.‬
‫בחיים לא הייתי נותן לו לצאת מזה ללא עונש.‬
‫האפשרות היחידה שלו באמת‬
‫הייתה לטעון לאחריות מופחתת,‬
‫אז הייתי צריך שהוא יתוודה‬
‫שהוא היה שפוי לחלוטין.‬
‫בימים אלה יש ציידי פדופילים באינטרנט,‬
‫והם מעמידים פני זכר או נקבה,‬
‫ופדופיל יצור איתם קשר,‬
‫הם יתאמו להיפגש‬ ‫ואז הם יתנו את הראיות למשטרה.‬
‫טוב, אם תרצה, לפני האינטרנט,‬
‫עשיתי גרסה אחרת של זה.‬
‫דייוויד היקר, אתה לא מכיר אותי,‬
‫אבל שמעתי עליך בחדשות.‬
‫איך הם יכולים לקרוא לאנשים מפלצות ורשעים‬ ‫בלי להכיר אותם בכלל?‬
‫אני מאמינה שכולם חפים מפשע עד שתוכח אשמתם.‬
‫בכל מקרה,‬ ‫אני מקווה שלא אכפת לך שאני אכתוב לך.‬
‫פטסי.‬
‫פטסי היקרה, תודה על המכתב.‬
‫אני מטר שבעים ושתיים, בן 23 בעל שיער חום.‬
‫אימא שלי אומרת שאני נאה, אבל אני לא יודע.‬
‫אני לא יכול לדמיין איך את נראית.‬ ‫בבקשה, שלחי לי תמונה.‬
‫עם קופלנד,‬
‫הוא ירצה להיות בשליטה,‬
‫אז המצאתי בחורה שנקראת פטסי סקנלון.‬
‫פטסי הייתה כמו הבחורות האלה שרואים‬
‫בסרטי התעמולה של שנות ה-40.‬
‫היא גמישה, בלונדינית, יפהפייה.‬
‫מישהי שתעשה מה שאומרים לה בלי לשאול שאלות.‬
‫מישהי פגיעה.‬
‫מטומטמת לגמרי, אתה מבין אותי?‬
‫ידעתי שהוא ייפול בפח במיליון אחוז.‬
‫פשוט ידעתי.‬
‫עבור הניצולים מהמתקפות של קופלנד,‬ ‫זה היה יום של ראיות מחרידות.‬
‫בזמן שתוארו הפציעות הנוראות‬ ‫שגרמו הפיצוצים,‬
‫ניתן היה לראות שכמה אנשים היו במצוקה.‬
‫המשפט עסק בשאלה האם הוא משוגע או רע,‬
‫והייתה לו סוללה של עורכי דין.‬
‫היו יותר בצד שלו‬
‫מאשר בצד השני, בצד של המדינה.‬
‫דייוויד קופלנד טען שאינו אשם ברצח,‬
‫אבל אמר שהוא אשם בהריגה‬
‫בשל אחריות מופחתת.‬
‫עכשיו על המושבעים לפסוק בנוגע למצבו הנפשי.‬
‫בעיקרון, מה שהייתי צריך זה אקדח מעשן.‬
‫הייתי צריך שהוא יגיד משהו‬
‫שיראה שהוא מהתל ברופאים,‬
‫אבל לא היה לי הרבה זמן להשיג אותו.‬
‫דייוויד היקר,‬ ‫אני מקווה שאינך מודאג יותר מדי מהמשפט שלך.‬
‫זו בטח תקופה ממש מלחיצה בשבילך.‬
‫פטסי היקרה,‬
‫את צעירה מאוד מושכת.‬
‫כן, אתה יודע.‬
‫התוכנית שלי הייתה להחמיא לקופלנד.‬
‫ובכך לגרום לו להיפתח.‬
‫אני מקווה שאתה בטוח בעצמך‬ ‫וחושב מחשבות חיוביות.‬
‫זה מוזר להיות מפורסם.‬
‫דייוויד היקר,‬ ‫ראיתי את התמונה שלך בעיתונים באחד הימים.‬
‫אימא שלך צודקת. אתה באמת חתיך.‬
‫פטסי היקרה,‬
‫אני לא מפסיק לחשוב עלייך.‬
‫כל מעשיי הם לחלום עלייך‬ ‫ועל כך שניפגש מתישהו.‬
‫והוא חתם על זה, "באהבה, דייב",‬ ‫דבר שהיווה עליית מדרגה, למען האמת.‬
‫כל הלך הרוח של המכתבים של קופלנד השתנה.‬
‫פטסי היקרה…‬
‫היו לי המון מכתבים בשלב הזה.‬
‫המכתבים שלך הם הדברים היחידים‬ ‫שגורמים לי להמשיך.‬
‫אני שוכב במיטה בלילה וחושב עלייך.‬
‫פטסי, תבטיחי לי שלא תשכחי אותי.‬ ‫אני מקווה לשמוע ממך בקרוב.‬
‫ואז, סוף סוף, תפסתי אותו.‬
‫פטסי היקרה, המקום הזה הוא בדיחה.‬
‫גם הרופאים.‬
‫הם חושבים שהם חכמים,‬
‫אבל הם טיפשים כמו הטמבלים כאן.‬
‫מצב המשפט שלי נראה לא רע.‬
‫אני לא מאמין שעבדתי על כל הרופאים.‬
‫"אני לא מאמין שעבדתי על כל הרופאים."‬
‫חבר המושבעים קרא את ההתכתבות במלואה.‬
‫הם ראו את זה כמוני.‬ ‫הם ראו את זה כמו הפסיכיאטר.‬
‫הכול אצלו כשורה.‬
‫לקופלנד הוצגו תמונות‬ ‫של הפציעות המזוויעות האלה‬
‫ושל כל הסבל והכאב שהוא גרם‬
‫ובשום שלב הוא לא הראה שביב של רגש.‬
‫אבל אז כשהתובע הקריא‬
‫שהבחורה שהוא רצה להתחתן איתה‬
‫הייתה למעשה מאבטח שעיר מאסקס בשם ברני,‬
‫הוא שם את ראשו בידיים ושקע בתא שלו.‬
‫אתה יודע, העולם שלו נגמר.‬
‫ערב טוב. דייוויד קופלנד, הקנאי הצעיר‬
‫שסגד לאדולף היטלר‬ ‫ושתל פצצות מסמרים ברחבי לונדון‬
‫יחל הערב לרצות שישה מאסרי עולם‬ ‫בבית חולים פסיכיאטרי.‬
‫הוא הורשע ברצח שלושה אנשים‬ ‫ובפציעתם של כ-150 אחרים‬
‫בשרשרת פיצוצים‬ ‫ששמה לה למטרה שחורים והומוסקסואלים.‬
‫חבר המושבעים דחה את טענתו‬
‫שהוא לא היה אחראי למעשיו.‬
‫עבור שניים מהניצולים‬
‫זה היה רגע נוגע ללב מחוץ לבית המשפט.‬
‫דייוויד קופלנד לא השיג את התהילה והכוח‬ ‫אליהם שאף.‬
‫פסק הדין היום מוכיח שהוא אפס מסוכן ופתטי‬ ‫שנמצא כעת במקום אליו הוא שייך.‬
‫תודה, חבר'ה.‬ ‫-תודה.‬
‫כולם אמרו, "קדימה, נצא לשתות" ושמחו.‬
‫ואני זוכר שחשבתי,‬ ‫"אין מה לחגוג כאן. באמת".‬
‫נהדר.‬
‫לחיי התחלות חדשות.‬
‫תמיד הייתה לי תחושה עצומה שמדובר‬
‫בבזבוז מחורבן.‬
‫איזה בזבוז של חיי אדם.‬
‫גם שלו.‬
‫כי הוא לעולם לא ישתחרר,‬ ‫והוא לעולם לא יועיל לאף אחד.‬
‫ומה שהוא עשה לכל האנשים האלה,‬
‫למאות אנשים.‬
‫הלוואי...‬
‫הלוואי שיכולנו לעצור את זה.‬
‫פשוט למנוע מהאנשים האלה להיהרג ולהיפצע.‬
‫אז יש איזו תחושה של אשמה, כן?‬
‫כן. בהחלט.‬
‫בהחלט.‬
‫אני חושב על זה הרבה.‬
‫חשבתי שהתגברתי על זה. ואז זה חזר.‬
‫אני...‬
‫כשהצטרפתי למפלגה הלאומית הבריטית,‬ ‫רציתי את הריגוש של להיות מרגל ו...‬
‫כל זה, לתפוס את האנשים הרעים.‬
‫אבל כשמשהו ברמה הזאת קרה,‬
‫הלוואי שיכולנו לעצור את מה שקרה מהר יותר.‬
‫כן.‬
‫המניע של ארתור היה לעשות משהו טוב.‬
‫בזמנו היה פרס. היה פרס שהמשטרה הציעה.‬
‫שבעים אלף ליש"ט עבור הזיהוי שלו.‬
‫ארתור לא היה מעוניין בפרוטה.‬
‫ואפילו עכשיו.‬ ‫כלומר, אנשים במשפחה שלו...‬
‫רק ביום השנה העשרים‬ ‫לפצצות המסמרים בלונדון,‬
‫חלק מהמשפחה שלו גילה מה הוא עשה.‬
‫שהוא לא היה נאצי, בסופו של דבר.‬
‫ארתור היה איתם עשר שנים,‬
‫שבוע אחרי שבוע,‬ ‫הולך לפגישות של המפלגה הלאומית הבריטית,‬
‫נרדף ברחוב על ידי אנטי-פשיסטים,‬
‫מותקף על ידי אנטי-פשיסטים,‬
‫הולך להופעות עם נאצים‬
‫והוא עשה את כל זה ו...‬
‫וכמובן,‬ ‫הוא עשה הרבה יותר מאשר הזיהוי של קופלנד.‬
‫הוא שיחק תפקיד מכריע‬
‫בכך שהמפלגה הלאומית הבריטית‬ ‫לא ניצלה את ההצלחה שלה במזרח לונדון.‬
‫טינדל לא הצליח‬ ‫להתחזק ברחבי המדינה בגלל ארתור.‬
‫במשטרה אומרים שהנוכחות של המפלגה הלאומית‬ ‫אכן מעוררת מתח גזעי...‬
‫כן, "במשטרה אומרים".‬
‫אתה לא מאמין להם.‬ ‫-לא, אנחנו לא מקבלים זאת.‬
‫ואתה לא מקבל את בתי המשפט‬ ‫ואת ההרשעות של החברים במפלגה.‬
‫אמרתי לך בעבר,‬
‫לחברים שלנו אין יותר הרשעות‬ ‫מאשר כל חברי מפלגה אחרת.‬
‫בסדר. תודה רבה.‬
‫בסדר.‬ ‫תוציאו את הדברים שלכם מכאן ללא דיחוי.‬
‫אתם באמת לא משתנים.‬
‫אתם בדיוק כמו שציפינו שתהיו, ו...‬
‫הם מנסים להפריד בינינו‬
‫והמסר שאנחנו מעבירים להם כאן היום‬
‫הוא הפוך.‬
‫אנחנו באים יחד!‬
‫כפי שמעולם לא ראיתם בעבר!‬
‫בואו נצעד כדי להגשים את היום הזה!‬
‫אני חושב שמישהו כמו קופלנד,‬
‫מישהו שמנסה לעשות את מה שקופלנד עשה,‬ ‫לעולם לא יצליח.‬
‫מה שנותן לי תקווה‬
‫הוא שעדיין יש יותר אנשים טובים‬ ‫מאנשים רעים.‬
‫והשונאים לעולם לא ינצחו.‬
‫בטווח הארוך, השונאים לעולם לא ינצחו.‬
‫וזה בטח נורא להיות מלא שנאה.‬
‫נכון?‬
‫תחשוב על כל הדברים שאינך יכול ליהנות מהם,‬ ‫כי אתה מלא שנאה.‬
‫לא. היום יום שישי.‬ ‫אני הולך הביתה לשתות בירה.‬
‫תרגום כתוביות: ניתאי גת‬