Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Saisinko oluen?
Totta kai. -Kiitos.
Minä haen.
Miksi suostuit tapaamiseen?
Tarina on kiinnostava.
Minulla on erilainen näkökulma.
Sieg Heil!
Olin 10 vuotta peitetehtävissä äärioikeistossa.
Se oli pahempaa kuin uskalsin kuvitella.
Ihan oikeasti.
Se oli rajua.
Ensimmäiset vuodet olivat täyttä natsimeininkiä.
Ihmiset kilpailivat siitä -
kuka on kaikkein radikaalein.
Puhuttiin rotusodan aloittamisesta.
Rotusodan.
Oli hetki, jolloin tarkoitus oli tappaa ihmisiä.
Meillä oli tappolistoja.
Lisäksi oli oikeita pomminteko-ohjeita.
Kaduilla oli rauhatonta 90-luvulla.
Jännitteitä.
Piti vain sytyttää palo.
Mutta emme uskoneet, että kukaan ryhtyy siihen.
Yksi henkilö ryhtyi.
NETFLIX-ALKUPERÄISDOKUMENTTI
KAUPUNGIT HÄLYTYSTILASSA
NELJÄN TUUMAN NAULA VAUVAN KALLOSSA
OLETTE SEURAAVAT
LONTOO
Haastattelu nauhoitetaan.
Olen rikosylikonstaapeli Terrence Boland -
New Scotland Yardin terrorismiyksiköstä.
Läsnä on myös…
Rikoskonstaapeli Philip Johnstone -
New Scotland Yardin terrorismiyksiköstä.
Tänään on 1. toukokuuta 1999,
ja kelloni näyttää 18.13.
EPÄILLYN HAASTATTELU
ALKUPERÄINEN ÄÄNITE
Me istumme tässä selvittääksemme totuuden.
Minä olin kipinä.
Kipinä, joka sytyttää tämän maan.
Ajatukset vahvistuivat.
En saanut sitä mielestäni.
Kohtaloani.
Eräänä aamuna heräsin enkä enää ajatellut sitä.
Tekisin sen.
Milloin aioit tehdä pommi-iskun?
Lauantaina.
Puoli kuudelta.
LAUANTAI
Oli kaunis aamu.
Ihmiset olivat liikkeellä.
Aurinko paistoi. Brixton kupli.
Ihmiset olivat omilla asioillaan.
Persikoita, luumuja, nektariineja! Mansikoitakin löytyy!
Harrod'sin laatua Woolworthin hinnoilla!
Brixton on mahtava paikka.
Se on historiallinen.
Se on paikka,
jonne mustat muuttivat Lontoossa.
Työskentelemme ja asumme yhdessä.
Meitä on kaikkialta.
Väki myy kaikenlaista -
yrittäen ansaita elantonsa.
Se maksaa kaksi puntaa.
Löytyy kaikki listahitit.
Snoop Dogg,
Michael Jackson, Madonna.
Löysin Snoop Doggin tekemän pornofilmin.
Piraatti. En katsonut. -Ei mennyt kaupaksi.
Meni se. -Selvä.
Olemme tavallaan Robin Hoodeja.
Our price -levykauppa on eri mieltä. Tässä oli liike,
ja me myimme halvemmalla. Minun hinta, ei heidän hinta.
Mainoslauseita.
Nämä eivät pudonneet kuormasta, hain ne itse.
Ihan sama oletko mukana kuviossa,
myymme puoleen hintaan.
Se on hyvä.
Älä jätä roikkumaan.
Kookosta.
Tuoretta kookosta.
Kaikki olivat nauttimassa päivästä.
Naapurini tuli sanomaan:
Talent, täällä on kassi.
Kuulen siitä ääntä.
Kysyin, mitä hän kuulee. Hän pyysi katsomaan.
Lähdin kojultani.
Se tikitti.
Ääni tuli mustasta kassista.
Siinä olisi voinut olla kultaa, huumeita -
tai rahaa. Kassi ei ollut meidän.
Avasin sen ja katsoin.
Sanoin, että se on pommi.
Onko muka? En ole asiantuntija,
mutta tunsin sen pommiksi.
Vaikka en ole ennen nähnyt.
Se oli piirrettyjen pommi.
Siinä oli kello ja kaikki.
Sen tunnisti. -Vanha herätyskello.
Näin kellot.
Pyöreä kello Tupperware-laatikossa.
Siitä lähti johtoja.
Mustaan kuutioon.
Naulalaatikkoon.
Käskin soittaa poliisille.
Emme tienneet, mitä on tekeillä tai kenen kassi on.
Paikalla ei ollut ketään.
Palasin kojulleni -
palvelemaan asiakkaita.
Lähdin, koska en halunnut sekaantua siihen.
Palasin takaisin.
Eräs kaveri sanoi ettei sitä voi jättää.
Viedään se pois roskapöntössä.
Se oli hullua. Kukaan ei tiennyt, mitä tehdä.
Kukaan ei usko tätä. Olen kertonut sen monesti.
Piripää otti pommin ulos ja pölli kassin.
Kukaan ei usko.
Ei varmasti.
Vannon, että se on totta.
Jopa nykyään… -Hän tuli takaa.
Hän kiersi jostain -
tuli kojun ympäri ja nosti kassin.
Sanoimme ettei koske siihen, se on pommi.
Kaikki säikähtivät, kun hän koski pommiin.
Se oli kaikkien näkyvillä.
Hän otti sen kassista.
Hän nosti pommin pois ja lähti kassin kanssa.
Hän halusi vain kassin.
Vartija soitti poliisille.
Poliisi tuli,
vilkaisi laitetta ja sanoi, että se on pommi.
Siirtykää taaemmas!
En muista lentäneeni.
Muistan vain nousseeni ilmaan.
Nousin noin vain.
Kuulin huutosi.
Huusit nimeäni. -Se oli sen jälkeen.
Löysin hänet paareilta bussipysäkiltä.
Olen täällä, Lee.
Heittäydyin vaununi alle.
En uskonut kenenkään selvinneen.
Koko rakennus romahti kaikkien päälle.
Sain naulan jalkaan.
Ihme ettei häneen osunut. Hän oli edessäni.
Ihmisiltä puuttui raajoja, heillä oli nauloja päässä.
Tunsin käyttäväni paareja turhaan matkalla sairaalaan.
Farkut leikattiin. -Jalkaan osui.
Sain farkut äidiltä syntymäpäiväksi.
Sanoin, ettei niitä saa leikata. Ne ovat suosikkini.
Lasia oli kaikkialla.
En ollut loukkaantunut.
Olin kiitollinen siitä.
Useimmat ympärilläni…
Uhreja oli paljon.
Kaikki juoksivat ympäriinsä -
etsien läheisiään kaiken keskeltä.
Se oli kauhea päivä.
Mietitkö seurauksia?
En.
Junassa mietin vain räjähdystä.
Se oli tehtävä.
Olin kuin robotti.
Ajattelitko…
Ihmisiä.
En.
En lainkaan.
Loukkaantuneita oli 39.
Erään lapsen kalloon -
upposi neljän tuuman naula.
Uhreilla on palovammoja, räjähdysvammoja -
ja sirpalevammoja. Niitä on vaikea hoitaa.
Pommi suunniteltiin -
tappamaan mahdollisimman monta ihmistä.
On oikea ihme,
ettei kukaan kuollut sinä päivänä.
Naulapommin ainoa tarkoitus -
on tehdä mahdollisimman paljon vahinkoa -
mahdollisimman monelle. Tappaa niin monta kuin mahdollista.
Pommiin lisätään metallinpaloja.
Kun se räjähtää,
metalli lentää ympäriinsä -
480 kilometrin tuntivauhdilla.
Naulojen seassa leviää kaikkea,
mitä paineaalto ottaa mukaansa.
Kun se liikkuu ihmisten läpi,
se voi viedä mukanaan osia -
ihmisestä toiseen.
Haavat ovat hyvin vaikeita.
Osia jonkun jalasta -
voi päätyä jonkun toisen rintaan.
Tai kaikki voi siirtyä kolmanteen ihmiseen.
Emme olleet koskaan nähneet vastaavaa.
Olen Brixtonin sydämessä,
jossa nousee viha -
naulapommin asettajia kohtaan.
Brixton on hermostunut alue.
Haluamme selvittää, mitä lauantaina tapahtui.
Jatkamme siitä.
Seurassani on Mike Franklin.
Hän on aluepoliisin yhteysryhmästä.
Tunnelmat ovat hyvin kireät.
Moni on vihainen.
Pelkurimainen ja kylmäverinen isku kohdistui viattomiin ihmisiin,
jotka olivat lauantaiasioillaan Brixtonissa.
Menetettyjä raajoja.
Naulojen aiheuttamia vammoja.
Kuuroutumisia ja sokeutumisia.
Pommi ei ollut pelkkä kova ääni.
Se tuhosi monta elämää.
Poliisi ei vetänyt hätäisiä johtopäätöksiä.
He sanoivat pitävänsä tutkinnan avoinna -
teon motiivin suhteen.
Pidin tekoa rasistisena.
Vaistomaisesti.
Kun asuu täällä ja noin käy, yleensä tietää mistä on kyse.
Poliisi antaa lausuntoja ja sanoo,
että haluaa saada tekijän kiinni.
En usko.
Missä poliisi asuu?
Hän ei asu kohdealueella.
Koska pommi ei tappanut ketään,
tekijä voi iskeä uudelleen.
Lontooseen on tehty pommi-iskuja ennenkin.
IRA:n teot olivat vielä muistissa.
Pommiryhmä tekee tarkkoja tutkimuksia -
tuhoutuneen rakennuksen raunioissa.
Erään teorian mukaan -
isku oli uhman osoitus IRA:lta,
Southamptonin löydön jälkeen.
Mutta meillä ei ollut kokemusta -
tällaisesta pommista -
keskellä kävelypainotteista ostoskatua.
Annette. Simon Foy täällä.
Olin nuori,
uusi työssä, kokematon,
kunnianhimoinen ja ehkä hieman naiivi -
Brixtonin piirin mahdollinen johtaja.
Se oli haastava työpaikka.
Ilmapiiri oli kireä.
Oli paljon spekulointia siitä,
mitä oli tekeillä ja kuka siitä oli vastuussa.
Mielessäni kävi monia syitä.
Tiesimme jengiväkivallasta.
Ampumistapauksia oli ollut.
Oliko kyse siitä?
Ihmiset kysyivät,
mitä aion tehdä sille.
Eikö nyt ole aika tunnustaa,
ettei täällä ole tarpeeksi poliiseja -
suojaamaan yhteisöämme?
Suojelua oli liian vähän ja valvontaa liikaa.
Olimme Brixtonin mellakoissa 1981.
Olimme kokeneet putkakuolemat.
Moni siinä yhteisössä -
ei tuntenut oloaan mukavaksi -
poliisin kanssa. Heihin ei luotettu.
Poliisi ahdistelee yhteisömme jäseniä etsinnöillä.
He ilmoittivat valtaavansa alueen -
pommi-iskun takia.
Poliisin tarkastukset olivat arkipäivää Brixtonissa.
Jos kävin siellä kavereiden kanssa -
vaikka levykaupassa tai jossain -
useimpina lauantaipäivinä meidät pysäytettiin ja tutkittiin.
Alueella toimiva vanhempi konstaapeli -
sanoi neuvoneensa teitä.
Hän on kehottanut liittymään poliisiin.
Heillä ei ole…
Kaverit tulivat mustelmilla ulos poliisilaitokselta.
He sanoivat, että poliisi löi naamaan.
Se oli melko normaalia.
Se kylvi epäluulon siemenet -
yhteisön ja poliisin välille.
Sitten muihin uutisiin.
Poliisi tutkii pommi-iskua Etelä-Lontoon Brixtonissa.
He pitävät tutkinnan avoinna pommin asettajan suhteen.
Tällä hetkellä isku ei liity terrorismiin.
Olitko täällä lauantaina?
Moni on kertonut tarinansa,
mutta kukaan ei tunnu tietävän mitään erityistä
pommin asettajasta.
Kukaan ei tiennyt mitään.
Oliko se ryhmä vai yksi henkilö?
Se loi pelkoa.
VOITKO AUTTAA?
Poliisi ei tarkkaillut äärioikeistoa.
He väittivät niin, ja joitakin ihmisiä pidätettiin,
mutta turvallisuuskoneiston johdon asenne oli se,
ettei äärioikeisto ole uhka.
He vain kirjoittavat uhkauksia, eivät toteuta niitä.
Miksi näitä huligaaneja pitäisi tutkia?
Searchlight oli yksityinen tiedusteluoperaatio.
Seurasimme fasistiryhmiä ja soluttauduimme niihin.
Oikeuksia valkoisille!
Siitä oli varoiteltu vuosia.
Terroristit toivovat viimeistä taistelua -
ja vastustavat järjestelmää.
Eräänlainen sissiarmeija.
Kyse oli terrorismista ja ihmisten tappamisesta.
Ajat olivat vaarallisia ja halusimme pysäyttää heidät.
Kun selvitimme heidän toimiaan, saatoimme puuttua siihen.
Kiinnittää siihen huomiota.
Meihin otti yhteyttä henkilö,
joka halusi mukaan.
Searchlight.
Hän oli poliittisesti aktiivinen parikymppinen nuori.
Hyvin rasismin vastainen.
Minun mielestäni paras keino -
oli soluttautua äärioikeistoon.
Ja niin hän teki.
Onko tärkeää pitää henkilöllisyytesi salassa?
On.
Nämä kaverit ovat vaarallisia.
Pitävätkö he sinua yhä natsina?
Pitävät.
Miksi teit sen?
Tykkään olla vakooja.
Siitä saa sävärit.
Voitko aloittaa alusta, Arthur?
Vuonna 1999 olin peitetehtävissä BNP:ssä.
Uudelle vuosisadalle tarvitaan uusi ideaali.
Uudenlaista politiikkaa.
Britannian kansallispuolue mainosti lakia ja järjestystä.
Maahanmuutto pitää pysäyttää.
Ja maahanmuuttajat auttaa takaisin kotiin.
Olimme olevinamme kunnollisia,
kunniallisia ja lainkuuliaisia kansalaisia.
Olimme hyviksiä.
Rakennetaan liike,
joka tulevalla vuosisadalla -
palauttaa "ison" Isoon-Britanniaan.
Sen takana,
pidettiin BNP:n kokouksia -
vaikka kirkon tiloissa tai pubin takahuoneessa.
Painu helvettiin.
Niissä jaettiin tappolistoja,
avointa natsipropagandaa -
ja pommien rakennusohjeita.
Heidän haaveensa oli, että joku menee -
ja räjäyttää jonkun kohteista.
Se oli aika rajua.
Oletin niin,
että avoimet natsihommat -
pidettiin tulokkaiden ulottumattomissa.
Samaan aikaan sanottiin, että juutalaisia on tapettava.
Hetikö?
Heti kärkeen.
Mitä mietit siitä?
Olin järkyttynyt ja peloissani, mutta myös innoissani.
Ja tajusin, että he tosiaan ovat natseja.
Sehän oli vain lisäsyy jatkaa.
Tarkastettiinko taustojasi mitenkään?
Ei oikeastaan.
He varmaan miettivät,
että kaikki valkoiset miehet haluavat mukaan.
Antifasistit eivät tienneet, että kannatin heitä.
Sain joitakin iskuja.
Pahin oli erään tytön käsissä.
Hän löi minua päähän varmaan vasaralla.
Se oli todellisuuteni.
Mihin uskot, poika?
Maassa on valtavasti valkoisia köyhiä.
Puhutaan paskaa siitä, että kaikkien on oltava tasaveroisia.
Siksi valkoiset…
Se on alentavaa valkoisille.
Minunlaisilleni.
Halusit siis asettaa pommeja.
Mahdollisimman monta.
Yhden viikossa.
Miksi laitoit niihin nauloja?
Ne rikkoisivat ikkunoita.
Vahingoittaisivat ihmisiä.
Tappaisivat.
SEITSEMÄN PÄIVÄÄ MYÖHEMMIN
LAUANTAI
ITÄMAAKAUPPA
Toisena viikonloppuna putkeen -
on isketty pääkaupungin etnistä väestöä kohtaan.
Hyökkäys tuli varoittamatta.
Brick Lane on suljettu. Ilmassa on järkytystä,
mutta myös helpotus, ettei kuolonuhreja ole.
Isku osui bengaliyhteisön sydämeen.
Ongelma vastaa rodullistettua terrorismia.
Teot ovat törkeitä, eikä niitä siedetä.
Teemme kaikkemme löytääksemme tekijät.
Heidät saadaan oikeuden eteen varmasti.
Seurassani on Siddy Shivdasani, Eastern Eyen päätoimittaja.
Toimistoon tuli tappouhkauksia tänäänkin.
Suosittelimme varovaisuutta niille,
jotka asuvat mustien tai aasialaisten alueilla.
Poliitikot ja poliisi jahkailevat -
onko kyse rodullisesta rikollisuudesta.
Samalla uusi isku on suunnitteilla.
Halusin vain välittää viestini.
Olin turhautunut poliisin toimiin.
Yritän tehdä oikein.
Yritin silloinkin tehdä oikein.
Olin brittiläis-aasialaisen lehden toimittaja.
Kohtasimme paljon rasismia.
Siihen tottui jossain vaiheessa.
Se oli jotenkin mieletöntä.
Sitten saimme kirjeen.
KUN KELLO LYÖ
Se oli ryhmältä nimeltä White Wolves.
Tiesin, että aasialaiset alueet ovat seuraava kohde.
Poliisi ei neuvonut mitenkään -
etsimään mitään epäilyttävää -
tai olemaan valppaana. Ei mitään.
Meistä tuntui, ettei heitä kiinnosta.
Etelä-Lontoossa räjähtänyt kotitekoinen pommi -
näyttää hullun teolta.
Tänään voit auttaa. Näytän miten.
Pommin sisällä oli tällainen määrä nauloja.
Kuka ne osti?
Ei tavallinen asiakas tai rakentaja.
Kuka osti tällaisen määrän nauloja?
Alan Fry on terrorismiyksikön johtaja.
Ovatko tutkimukset edenneet lainkaan?
Varmasti ovat.
Mutta on vielä liian aikaista sanoa,
mihin suuntaan tutkinta tästä lähtee.
Jos luulet mitenkään voivasi auttaa, tee se.
Palkkio on 10 000 puntaa. Se voi nousta.
Tässä maassa ei ole ollut montaa sarjamurhaajaa,
sarjapommittajista puhumattakaan.
Ihmiset pelkäsivät.
Pelkäsivät todella.
Olin vanhempi tutkinnanjohtaja.
Vastuu oli valtava.
Minulla ei ollut kokemusta terrorismitutkinnasta.
Paineet nousivat aivan uudelle tasolle.
Poliisi tutkii tuntien edestä valvontakamerakuvia siinä toivossa,
että pommin asettaja on osunut kuviin -
ja joku tunnistaa hänet.
Vuoden 1999 kuvanlaatu -
ei ollut huipputarkkaa.
Löysimme silti kuvia,
joissa pommittaja saattaa näkyä.
Joku, jolla oli valkoinen lippis.
Hän kantoi olallaan jotain,
mikä saattoi olla urheilukassi.
Ainoa vaikeus oli se,
ettei häntä voi tunnistaa.
Puhuimme monille virastoille.
Jopa amerikkalaisille ja armeijalle.
Levitimme kuvaa siinä toivossa,
että sitä voisi parannella.
Ei voinut.
Piti jatkaa etsintöjä.
Tein yhteistyötä poliisin kanssa.
Pidimme lehdistötilaisuuksia.
Kun heillä oli kuva henkilöstä,
joka voi olla tekijä,
kiisteltiin siitä, pitääkö se julkaista.
Kuva oli rakeinen.
Se ei todista mitään.
Mielestäni perheenjäsen voisi tunnistaa hänet.
Kuva pitää julkaista heti.
Mutta ei muka voi.
Heidän viivytellessään -
hän valmisteli uutta pommia.
Kuva pitää julkaista heti.
Ei hukata aikaa.
Mitä voi sanoa, jos jossain räjähtää meidän puhuessamme?
Kerron, että sen olisi voinut estää.
Julkaiskaa kuva.
Sitä ei julkaistu.
Poliisi kysyi, olimmeko kuulleet mitään.
Mitä mieltä olimme.
Kysyimme ihmisiltä samoja kysymyksiä.
Kuka on seuraava kohde? Kuoleeko ihmisiä?
Moni otti iskut nimiinsä. White Wolves.
Itä-Midlandsissa kiersi kirjeitä.
Kävimme ylikierroksilla. Muistan sen.
Mietimme taukoamatta, kuka tekijä voisi olla.
Listasimme mahdollisia tekijöitä.
Kukaan ei tiennyt mitään.
Mitä teit löytääksesi tekijän?
Yritin etsiä ihmisiä.
Ensinnäkin teeskentelin,
että iloitsin siitä.
Kyselin, tunsiko kukaan tekijää.
Sen sellaista.
Kukaan ei tiennyt.
Ei aavistustakaan.
On vaikea tilanne,
kun vakoilee ihmisiä -
ja yrittää kääntää aivonsa niin,
että äänet vaikenevat.
Se ei ole helppoa.
Minusta -
tuli immuuni rasismille -
ja fasismille.
Me ihailimme -
sankareita liikkeen sisällä.
Kuten Waffen SS -
ja totta kai Hitler.
Rasistille se oli innoittava ympäristö.
Lankesitko itse aivopesuun?
Olisi kiva sanoa, että en.
Mutta…
Ehdottomasti.
Minua käännytettiin.
Se oli…
Aloin epäillä holokaustia.
Ajattelin jopa,
että ehkä olin naiivi,
kun uskoin valtavirran näkemyksen siitä,
että se on totta.
Jos he pääsivät minun pääni sisään, mitä muille voidaan tehdä?
Menoksi!
Kun olet valmis!
Oikeuksia valkoisille!
Kun on siinä kuplassa,
on samanmielisten ympäröimä.
Heillä oli samat murheet,
ja useimmilla on sama tausta.
Se eristää todellisuudesta.
Olin osa sitä.
Tämä on meidän maamme!
Rotupetturit -
yrittävät tuhota tämän maan!
He ovat vihollisia!
Johtajamme oli John Tyndall.
Hän oli siihen aikaan korkean profiilin äärioikeistopoliitikko.
Tyndall houkutteli sopeutumattomia,
hulluja ja epäonnistujia.
Sitä hän halusi,
koska sellaisia voi hallita.
Hän ei käskenyt räjäyttämään mitään -
tai käymään kenenkään päälle. Hän puhui taitavasti.
Puheet olivat innoittavia.
Me taistelemme, teemme työtä, marssimme ja ponnistelemme -
rakentaaksemme maan, jonka eteen he kuolivat!
Palautamme Britannian briteille!
Kävimme eri kokouksissa.
Ne pidettiin pubeissa.
Paljon väkivaltaisia nuoria miehiä,
jotka olivat humalassa.
Heille kerrottiin, että maahanmuuttajat ovat uhka.
He murhaavat heidät sänkyyn, raiskaavat vaimot ja syövät lapset.
Kokousten jälkeen puhkesi aina väkivaltaa.
Tänne, runkkari!
Oletko kunnossa?
Sisällä oli jatkuvaa raivoa,
vihaa ja turhautumista.
Ja sen kaiken -
saattoi päästää ulos.
Purkaa johonkin toiseen.
Muistan erään tapaamisen jälkitapahtumat.
Minulla oli paku.
Kiertelimme aluetta -
ja otimme mustia kiinni.
Sieppasimme heidät.
Heitä pahoinpideltiin rankasti.
Ilman BNP:n kokousta,
jossa maalattiin uhkakuva, että he ovat vaarassa,
he eivät olisi käyneet ihmisten kimppuun.
Heidät yllytettiin siihen.
Sitten päätekijä pyyhki suunsa -
ja lähti takaisin miljoonakotiinsa Surreyssa.
Me saimme palata lääviimme Stockwellissa.
Homma oli selvä.
Niin se tehdään.
He manipuloivat ja käyttävät ihmisiä.
Olen tehnyt paskoja juttuja.
Pahoja asioita.
Milloin keksit, että haluat tehdä tämän?
En tiedä. Muutama vuosi sitten.
Olet vasta 22-vuotias.
Olin varmaan 20.
Olet varmasti lukenut lehdistä -
White Wolves -järjestöstä.
En tunne heitä.
Eikä kiinnosta.
Eli hekään eivät tunne sinua?
Eivät tietenkään.
Heidän väitteensä ovat siis sepitettä.
Keksittyjä.
He yrittävät viedä kunniani.
Tavoite oli poliittinen.
Halusin aloittaa rotusodan.
Mitä se tarkoittaa?
Kansannousu ja sellaista.
Rotuväkivaltaa kaduilla.
Miten aioit toimia?
Mietin kohdetta räjäytettäväksi.
Olitko päättänyt seuraavan kohteen?
Olin.
Soho.
Kaksi pommi-iskua Lontoossa -
ovat johtaneet oikeutettuun pelkoon lisäiskuista.
Iskujen takana ovat ilmeisesti rasistit -
ja he aikovat iskeä uudelleen.
Kukaan ei tiennyt, mihin yhteisöön isketään seuraavaksi.
Kiinalaisiinko?
Vai juutalaisyhteisöön?
Siitä keskusteltiin.
Mutta alkuvaiheessa -
puhuttiin vain rodusta ja etnisyydestä.
Kukaan ei miettinyt sitä,
että isku kohdistuisi homoyhteisöön.
Soho on homoyhteisön näkyvä osa.
Varsinkin Old Compton Street.
Siellä voi kiertää -
yhdestä homobaarista toiseen.
Ne kukoistivat, olivat energisiä -
ja täynnä elämää.
Se tuntui vapaalta.
Niissä tiloissa sai olla oma itsensä.
Toisen pommin räjähdettyä kuva selkeni nopeasti.
Tekijä vihasi erilaisuutta.
He vihasivat erilaisia ihmisiä,
jotka eivät sovi heidän käsitykseensä normaalista.
Keskustelimme poliisin johdolle.
Meille kerrottiin, että kyse on rodusta.
Ilmaisimme huolemme, mutta siihen suhtauduttiin skeptisesti,
eikä sitä uskottu Scotland Yardissa.
Oli meidän vastuullamme -
soittaa läpi tärkeimpien paikkojen pomot.
Pubit, klubit, kahvilat ja ravintolat.
Sanoimme, että saatamme olla kohde. Olkaa varuillanne.
Voitamme ne, jotka ovat vastuussa pommeista.
Nappaamme heidät.
Meillä ei ole varmaa tietoa ryhmästä,
joka olisi iskujen takana.
Mutta näyttää vahvasti siltä,
että kyse on äärioikeiston iskuista vähemmistöjä vastaan.
Kaikki olivat sokeita. Kohdetta ei osattu ennakoida.
Silti kaikki odottivat iskua.
Tapasin Arthuria paikoissa,
joissa ei olisi meille tuttuja ihmisiä.
Lontoon turistihotelleissa.
Lontoon ulkopuolella.
Hän ymmärsi tehtävänsä.
Hän ymmärsi, että hänen piti pysäyttää heidät.
Tapasin yhteyshenkilöni.
Kerroin niiden nimet, joihin olin tutustunut.
Mainitsin kaverin,
jolle annoin nimen Dave Barkingista.
Hän sanoi asuvansa siellä.
Olimme samaa ikäluokkaa.
Löysimme puhuttavaa.
Puhuimme musiikista.
Ja siitä, ettei hän pitänyt erivärisistä ihmisistä.
Näin hänet viimeksi vuositapahtumassa.
Hän oli vartijana.
Hänellä oli hihamerkki, ja hän oli John Tyndallin vierellä.
Antifasistit hakkasivat Tyndallin pahasti.
Sen jälkeen Dave katosi.
En pitänyt sitä vakavana.
Brick Lanen lauantain jälkeen -
ajoin taksilla Sohoon tiedustelemaan.
Suunnilleen mihin aikaan? -Ehkä kello 19.
Millä aikeilla kävit siellä?
Mietin, minkä pubin räjäytän.
Kävin Old Compton Streetillä.
Halusin varmistaa, että pubi on hinttibaari.
Homobaari. Miten vain.
Onko sinulla jotain homoja vastaan?
On.
Miksi?
Olen hyvin homofobinen.
Minä vain vihaan heitä.
Miksi? -En tiedä. Vihaan vain.
Kai siihen joku syy on. -En tykkää homoseksuaaleista.
En halua puhua siitä.
Valitsin homot, koska vihaan heitä.
Se oli henkilökohtaista.
Nauhalta ei selviä, että kun puhumme homoista -
joudut sulkemaan silmäsi. Näytät hyvin kiivaalta.
En vain pidä niistä.
En pidä niistä.
Olen täysin hetero. Älä huoli siitä.
Ei se haittaa, mutta se järkyttää sinua.
Enkä tiedä syytä sille.
Niin paljon, että asetit pommin.
Enkä tiedä syytä.
Kahden lauantaisen pommi-iskun jälkeen -
poliisit ympäri maata -
kehottavat mahdollisia uhreja varovaisuuteen.
Poliisi pelkää, että Brick Lanen ja Brixtonin pommit -
voivat olla rasistisen terroriaallon alku.
Poliisi ei lietso paniikkia,
mutta kaikkien on ymmärrettävä,
että uusi räjähdys voi olla tulossa.
TORSTAI
Kaksi asiaa kiinnitti huomion epäiltyyn.
Sen sijaan, että seuraa tuhansia ihmisiä,
pitää keskittyä niihin tuhansiin, joilla on kassi.
Kun kassi löytyi,
siirryttiin hänen hattuunsa.
Mutta kuvamateriaalia oli satoja tunteja.
Kuvat olivat niin huonoja, ettei häntä tunnistettu.
Ajan myötä löysimme selvempiä kuvia.
Tutkijat olivat toimistoni vieressä ja hälyttivät katsomaan.
Muistan sen hetken selvästi.
Hänen kuvansa. Pommimies.
Julisteita levitettiin ruuhka-aikaan -
asemille ja tärkeille paikoille.
Kuvat on julkaistu netissä -
ja lähetetty maan kaikille poliisiasemille.
Poliisi epäilee, että hän on iskujen takana.
Mutta jos hän katsoo tätä -
ja pitää itseään syyttömänä, kannattaa antautua.
Kuulin kuvista radiosta.
Ajattelin heti jääneeni kiinni.
Lähdin suoraan kotiin, mutta tajusin, etten ollutkaan jäänyt kiinni.
Rakensin laitteen, asetin ajastimen ja pakkasin sen.
Odotin puoli viiteen ja otin taksin Sohoon.
Mihin aikaan asetit ajastimen?
Puoli seitsemään.
PERJANTAI
Oli vapaapäivä.
Taisin käydä galleriassa ja olin kotimatkalla.
Oli perjantai.
Vapaan viikonlopun alku. Sää oli upea.
Se oli ehkä myöhään iltapäivällä.
Ihmiset pääsivät töistä. Tunnelma oli iloinen.
Kaikki odottivat viikonloppua.
Sitä oli ilmassa.
Olin kerran aiemmin käynyt Admiral Duncanissa.
En muistanut sitä kovin hyvin. Olin menossa ohi,
ja teki mieli olutta.
Se oli pieni pubi. Kapea.
Siellä alkoi olla kiireistä.
Ihmisiä tuli koko ajan lisää.
Oli perjantai-iltapäivä.
Kuulin, että poliisi oli löytänyt kuvia Brixtonista.
Näin Evening Standardin.
Ajattelin heti, että se voisi olla Dave Barkingista.
Yhteyshenkilöni Searchlightista soitti.
Sanoin hänelle,
että se voi olla David Copeland.
NIMI?
Aloimme tutkia omia tietojamme.
Kaikkea Arthurin vuosien varrella kertomaa.
Löysimme Copelandin nimen -
useista eri kokouksista ja tapahtumista.
Kollegani otti yhteyttä poliisiin.
Katsoin kelloa. Aikaa räjäytykseen oli tunti.
Odottelin puhelinkopilla ikään kuin puhelua.
Menin sinne noin kymmentä vaille kuusi.
Tilasin juoman.
Näin siellä ihmisiä joita silvon ja tapan.
En tuntenut iloa siitä.
Enkä surua.
En tuntenut mitään.
Kauanko istuit tiskillä?
Vartin tai 20 minuuttia.
Niinkö? Joitko kolan tai jotain?
Kolan.
Lähtiessäni kysyin, onko lähellä pankkia.
Juuri ennen lähtöäkö?
Niin.
Paljonko pubissa oli ihmisiä,
kun jätit kassin sinne. Muistatko?
Sanoisin 15 tai 20 ihmistä.
Sieltä oli vaikea päästä pois.
Kiersin ihmisiä ja pyysin heitä siirtymään.
Tiesin, että ihmisiä kuolisi. Se piti tehdä.
Melua alkoi olla enemmän.
Tilasin oluen.
En tiedä, ehdinkö edes maistaa.
Sitten…
En kuullut mitään.
Jokin oli väärin.
Tuntui oudolta.
Kaikki oli pois päältä.
Oli huono olo.
Luulin, että nojasin yhä tiskiin.
Kun katsoin tiskin toiselle puolelle,
missä pullojen piti olla, en nähnyt mitään.
Vain pimeyttä ja savukiehkuroita.
Ei ketään.
En nähnyt ketään tai kuullut mitään.
Muistan kääntyneeni.
Katsoin, mitä on tekeillä.
Seuraava muistikuva on,
kun katson ylöspäin nuoreen naiseen.
Näin hänen suunsa liikkuvan. Ehkä hän huusi.
Kuulin myöhemmin, että tärykalvot repeävät räjähdyksessä.
Minut varmaan raahattiin ulos.
Joku oli kanssani. Olin kai puhunut hänelle.
Kerroin mistä olen.
En muista siitä mitään.
Minut vietiin sairaalaan.
Ei tiedetty jäänkö henkiin.
Sain vahvan lääkityksen.
Muistan uneksineeni paljon,
kun lääkitystä muutettiin.
Uneksin klubista, jossa oli pelkkiä rottia.
Rottia ihmisten vaatteissa.
Seinissäkin oli rottia. Kuulin sen.
Siellä oli vesitaso.
Lentokone, joka laskeutuu veteen.
Se saapui klubille.
Aina vain lisää rottia.
Kuulin myöhemmin, että Copelandilla -
oli lemmikkirottia.
Hän oli antanut niiden juosta pommitarvikkeiden päällä.
Ilmeisesti kaikilla meillä, jotka olimme samassa sairaalassa,
oli outoja tulehduksia.
Kukaan ei tiennyt syytä niille.
Ne johtuivat rotista.
Niiden virtsasta ja ulosteesta,
jotka siirtyivät meihin pommista.
Kun potilaita tuli yksi kerrallaan,
aloimme tajuta tilanteen vakavuuden.
Heillä oli hirveitä vammoja.
Se oli kuin sodassa.
Potilailla oli pahoja palovammoja.
He olivat tajuttomia.
Yksi toisen perään.
Ehkä vaikein asia koko urani aikana -
oli hoitaa tajuttomana saapunutta potilasta.
Hän oli tajuton useita päiviä.
Kun hän hiljalleen heräsi,
tajusimme, että hänelle piti puhua -
ja kertoa huonoimmat mahdolliset uutiset.
Kaksi hänen ystäväänsä oli kuollut.
Hänen vaimonsa ja syntymätön lapsensa,
olivat myös kuolleet.
Raskaana ollut nainen ja best man hänen häistään -
olivat kolmen uhrin joukossa.
Andrea Dykes kuoli melkein heti.
Hänen miehensä Julian on kriittisessä tilassa sairaalassa.
MUSTANA JA HOMONA VASTUSTAN FASISMIA
Olin kotona kun kuulin.
Se oli täydellinen järkytys.
Tunsin avuttomuutta.
Me olimme…
Olimme lähellä.
Siinä mielessä,
että tekijän nappaaminen oli lähellä.
Löysimme osoitteen, jossa hän saattoi asua.
Halusin jäädä kiinni.
Miksi?
Olisin jotenkin kuuluisa.
Mitä kuuluisuus merkitsee?
Olemassaoloa.
Miten niin? En ymmärrä.
Jos kukaan ei muista sinua, et ole ollut olemassa.
Selvä.
Olisi laiminlyönti jättää kysymättä, miksi teit sen.
Levittääkseni pelkoa, kaunaa ja vihaa.
Olen natsi.
Myönnän sen.
Niin.
Äänimerkki kertoo, että nauha on lopussa.
Lopetetaan tältä erää.
Naiset ja herrat. Varhain aamulla lauantaina, 1. toukokuuta -
aseettomat poliisit järjestäytyneen rikollisuuden yksiköstä -
pidättivät 22-vuotiaan miehen Covessa, Hampshiressa.
Mies ei liity niihin ryhmiin,
jotka väittävät olleensa iskujen takana.
Hän ilmeisesti toimi yksin -
omien motiiviensa takia.
13 KUUKAUTTA MYÖHEMMIN
David Copelandin murhaoikeudenkäynnissä -
oli paikalla yli 30 uhria -
ja kuolleiden omaista.
24-vuotias syytetty kieltää syyllisyytensä -
vedoten syyntakeettomuuteen.
Copeland ei olisi ensimmäinen,
joka luulee selviävänsä murhasyytteestä esittämällä hullua.
En voi sietää ihmisiä,
jotka vahingoittavat naisia tai lapsia.
Joten Copelandin juttu…
Hän murhasi naisen ja syntymättömän lapsen.
En ikinä päästäisi häntä pälkähästä.
Ainoa vaihtoehto -
oli väittää olevansa alentuneesti syyntakeinen.
Hänet piti saada tunnustamaan, että oli täysin järjissään.
Nykyään netissä on pedofiilinmetsästäjiä.
He esittävät miestä tai naista.
Pedofiili ottaa yhteyttä -
ja järjestää tapaamisen. Todisteet annetaan poliisille.
Ennen nettiä -
tein tavallaan samaa hommaa.
Rakas David. Et tunne minua,
mutta kuulin sinusta uutisista.
Miten ihmistä voidaan pitää hirviönä tai hulluna tuntematta häntä?
Uskon syyttömyyteen kunnes toisin todistetaan.
Toivottavasti kirjeeni ei haittaa.
Patsy.
Rakas Patsy. Kiitos kirjeestä.
Olen 172-senttinen ja ruskeatukkainen.
Äidin mielestä komea, mutta en tiedä.
En voi kuvitella miltä näytät. Lähetä kuva.
Copeland haluaa hallita tilannetta.
Keksin tytön nimeltä Patsy Scanlon.
Patsy oli kuin ne tytöt,
joita käytettiin 1940-luvun propagandaelokuvissa.
Hän on hoikka, vaalea ja kaunis.
Hän tottelee kyselemättä.
Hän on haavoittuvainen.
Täysi tyhjäpää, jos ymmärrät.
Tiesin, että hän nielee syötin.
Olin varma siitä.
Copelandin iskuista selvinneille päivä oli raskas.
Räjähdysten aiheuttamia vammoja kuvailtaessa -
useat olivat selvästi tolaltaan.
Oikeudenkäynnissä ratkaistiin oliko hän hullu tai paha.
Hänellä oli asianajajien armeija.
Paljon enemmän väkeä -
kuin syyttäjän puolella oli.
David Copeland kiisti murhasyytteen -
mutta myöntää tapon alentuneesti syyntakeisena.
Valamiehistö päättää nyt mielentilasta.
Tarvitsin savuavan aseen.
Hänen piti sanoa jotain mikä osoittaa,
että hän huijaa lääkäreitä.
Sen saamisella oli kiire.
Rakas David.
Toivon, ettet huolehdi oikeudenkäynnistä.
Se on varmasti raskasta.
Rakas Patsy.
Olet hyvin viehättävä nuori nainen.
No niin.
Suunnitelmani oli imarrella Copelandia -
ja saada hänet avautumaan.
Toivottavasti olet itsevarma ja ajattelet positiivisesti.
On outoa olla kuuluisa.
Rakas David.
Näin kuvasi lehdessä.
Äitisi on oikeassa. Olet tosiaan komea.
Rakas Patsy.
En saa sinua mielestäni.
Uneksin vain sinusta ja tapaamisestamme.
Allekirjoitus: rakkaudella, Dave. Se oli tavallaan läpimurto.
Copelandin kirjeiden tunnelma muuttui.
Rakas Patsy.
Kirjeitä tuli valtavasti.
Kirjeesi ovat ainoita, jotka auttavat jaksamaan.
Valvon öitä miettien sinua.
Lupaa, ettet unohda minua. Toivottavasti kirjoitat pian.
Lopulta hän jäi kiinni.
Rakas Patsy. Tämä paikka on vitsi.
Lääkärit myös.
He ovat muka fiksuja,
mutta ovat yhtä tyhmiä kuin muutkin.
Oikeudenkäynti näyttää hyvältä.
Uskomatonta, että huijasin lääkäreitä.
Valamiehistö käsitteli koko kirjeenvaihdon.
He näkivät kuten minä ja psykiatrit.
Hänessä ei ollut mitään vikaa.
Copelandille näytettiin valokuvia hirveistä vammoista -
ja hänen aiheuttamastaan tuskasta.
Hän ei ilmaissut mitään tunteita.
Mutta kun syyttäjä luki,
että nainen, jonka hän halusi naida -
olikin karvainen, Bernie-niminen portsari Essexistä,
hän painoi pään käsiinsä ja romahti.
Hänen maailmansa loppui.
David Copeland, nuori fanaatikko,
joka palvoi Adolf Hitleriä ja asetti naulapommeja Lontoossa,
aloittaa kuuden elinkautisen tuomion Broadmoorissa.
Hänet tuomittiin kolmesta murhasta ja 150 vammantuottamuksesta.
Pommi-iskut kohdistuivat mustiin ja homoihin.
Valamiehistö ei uskonut -
esitystä syyntakeettomuudesta.
Kahdelle selviytyneelle -
hetki Old Baileyn ulkopuolella oli tärkeä.
David Copeland ei ole saavuttanut mainetta ja valtaa.
Tuomio todistaa, että hän on vaarallinen ja säälittävä mitättömyys,
joka on nyt oikeassa paikassa.
Kiitos.
Kaikki pyysivät lähtemään drinkeille ja kaikkea.
Mietin vain, ettei tässä ole juhlan aihetta.
Upeaa.
Uusille aluille.
Ylitseni vyöryi tunne -
kauheasta tuhlauksesta.
Ihmiselämiä meni hukkaan.
Myös hänen.
Hän ei koskaan vapaudu tai ole hyödyksi kenellekään.
Ja mitä hän on tehnyt ihmisille.
Sadoille ihmisille.
Kunpa -
olisimme voisimme estää sen.
Olisimme voineet estää kuolemat ja vammautumiset.
Tunnetko jonkinlaista syyllisyyttä?
Ehdottomasti.
Mietin sitä usein.
Luulin päässeeni yli siitä, mutta se palasi.
Tiedätkö.
Kun liityin BNP:hen, etsin jännitystä vakoojana olosta.
Vastustin pahoja tyyppejä.
Mutta kun jotain tällaista tapahtuu,
toivon, että se olisi voitu estää aiemmin.
Arthuria motivoi halu tehdä hyvää.
Siihen aikaan poliisi oli luvannut palkkion.
Tunnistuksesta saisi 70 000 puntaa.
Raha ei kiinnostanut Arthuria.
Vielä nytkin. Vasta nyt,
Lontoon naulapommin 20-vuotispäivänä,
jotkut hänen perheestään kuulivat, mitä hän oli tehnyt.
Ettei hän ollutkaan natsi.
Arthur oli ollut mukana kymmenen vuotta.
Viikosta toiseen kansallispuolueen kokouksia,
antifasistien jahdattavana oloa -
ja heidän iskujensa kestämistä.
Konsertteja natsien kanssa
Hän teki kaiken sen.
Hän teki paljon muutakin kuin tunnisti Copelandin.
Hän oli tärkeä tekijä siinä,
ettei BNP juuri menestynyt Itä-Lontoon ulkopuolella.
Tyndall epäonnistui maan valloituksessa Arthurin ansiosta.
Poliisin mukaan BNP lisää rotujen välistä jännitettä.
Poliisi sanoo kaikenlaista.
Et usko heitä. -Emme hyväksy sitä.
Ettekä hyväksy jäsentenne saamia tuomioita.
Olen jo sanonut,
ettei meidän jäsenillämme -
ole enempää tuomioita kuin muillakaan.
Paljon kiitoksia.
Painukaa ulos täältä mahdollisimman pian.
Olette juuri tuollaisia.
Juuri sitä, mitä sopii odottaa.
Meidät yritetään erottaa!
Meidän viestimme on se,
että tapahtuu päinvastoin!
Me yhdistymme!
Tavalla, jollaista ette ole nähneet!
Marssitaan ja tehdään se!
Uskon, että joku Copelandin kaltainen,
joka yrittää tehdä, kuten Copeland teki, ei koskaan onnistu.
Saan toivoa siitä,
että hyviä ihmisiä on yhä pahoja enemmän.
Vihaajat eivät voi voittaa.
Pitkällä tähtäimellä vihaajat eivät voi koskaan voittaa.
On varmaan kauheaa olla vihan täyttämä.
Tiedätkö?
Mieti kaikkea sitä, mistä ei voi nauttia, koska on täynnä vihaa.
Tänään on perjantai. Lähden kaljalle.
Tekstitys: Juhani Tamminen