Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Nouskaahan seisomaan.
Vuoden 2019 elämäntyöpalkinto,
31 Grammy-ehdokkuutta,
kaksinkertainen Oscar-ehdokas tänään.
Hän on supertähti, joka on voittanut yhdeksän Grammy-palkintoa
ja myynyt yli 50 miljoonaa albumia.
Tähti Hollywood Walk of Famella.
Hän loi uuden kansallislaulun naisille.
Hiphopin ja R&B:n kiistaton kuningatar, Mary J. Blige.
No niin. Loistavaa.
Tuntuu todella hyvältä olla tässä vaiheessa uraani.
Olen tehnyt paljon asioita musiikin, tv:n ja filantropian saralla.
Leukaa vähän ylemmäs. Hyvä.
Kasvot tänne päin.
Olen tehnyt aika lailla kaiken, mitä olen aina halunnut tehdä.
Hienoa! Pysy siinä, Mary.
Mutta menestys tulee, kun on onnistunut sisäisesti.
Pitkään aikaan en tiennyt, että olin menestynyt ulkoisesti,
koska olin raunio sisäisesti.
Naapurustossa, jossa vartuin, tunnelma oli:
"Paras olla uneksimatta siitä. Paras olla toivomatta sitä."
Siksi tavoitteeni on ollut
auttaa naisia uskomaan itseensä ja...
Auttaa itseäni uskomaan itseeni ja elää asioita, antaa ihmisten,
etenkin naisten, seurata, miten pärjään.
Olen tehnyt 13 albumia, mutta toinen albumini
My life, on tärkein koska oli paljon sanottavaa,
oli paljon väärää ja paljon, mitä halusin saada sanotuksi.
My Life oli varmaan synkin albumini,
joka tehtiin yhtenä elämäni synkistä kausista.
Synkkiä aikoja on ollut paljon sen jälkeenkin,
mutta se oli eräänlainen käännekohta.
Se oli päätös, joka minun piti tehdä. Joko elää tai kuolla.
Useimmiten olin vain masentunut eikä halunnut elää.
En rakastanut itseäni.
En tiennyt, että monista ihmisistä tuntui samalta.
-Mitä kuuluu, muru? -Hyvää. Entä itsellesi?
Tämä levy oli heille erittäin tärkeä.
He saavat minut muistamaan,
etten ole ainoa, joka käy läpi näitä asioita.
Olet inspiraationi. Kiitos paljon.
Eipä kestä, muru.
Monet kiitokset tästä rakkaudesta.
Tiedätte, miten todellista se on.
Elämäni on aitoa, todellista.
Tämä saa minut täyttymään. Kiitos paljon.
Hänen haavoittuvuutensa ja rohkeutensa kertoa...
Minulle, tyttärilleni. Sen haluan heidän näkevän.
Haluan heidän näkevän, että he voivat ilmaista itseään.
Hänen imagonsa, hänen tarinansa, miten hän sen kertoo,
raaka ja haavoittuva,
rohkea ja pelkäämätön olla se, joka on.
Hänen myötään muillekin tuli lupa sanoa: "On ihan hyvä olla minä."
Olen aina halunnut nähdä naisten pärjäävän paremmin, olevan vahvempia
ja kauniita, uskovan itseensä.
On 25 vuotta siitä, kun My Life julkaistiin
ja aloin puhua faneilleni.
Tuen sinua, Mary!
Se on paikka, jossa selvisin.
Siksi on hyvin tärkeää olla täällä kertomassa sitä tarinaa.
Elämäni, elämäni, elämäni Auringonpaisteessa...
My Lifen matka alkoi Roy Ayersin biisillä Everybody Loves the Sunshine.
Siinä albumissa oli jotain,
joka mursi kaiken minussa auki.
Kaikki rakastavat auringonpaistetta...
Se oli ensimmäinen kappale, joka tarttui minuun lapsena,
koska se sai minut unohtamaan, että asuimme siellä, missä asuimme.
Se soundi sai minut sekaisin.
Elämäni, elämäni, elämäni, elämäni Auringonpaisteessa...
"Auringonpaisteessa..." on vain jotain,
"My life in the sunshine" sai minut haluamaan...
Se levy sai minut... Anteeksi.
Se levy sai minut tuntemaan, että minullakin voisi olla jotain.
En saanut siitä otetta. Mutta minulla voisi olla jotain.
Elämä auringonpaisteessa oli jotain, mitä halusin.
KATSO, MITÄ OLEN NÄHNYT
Tässä me olimme, kun kuulin sen biisin ensi kertaa.
Tämä pikkutyttö kuuli tuon laulun.
MARYN VELJENPOIKA
Sitä isä kuunteli.
Isä oli innostunut musiikista.
MARYN SISKO
Hän varmisti, että kuulemme
kaikenlaista musiikkia, josta hän piti.
-Kumpikin, hän ja äiti. -Isällä oli Grateful Deadin albumit.
Tutustuimme hänen levyihinsä, ja siellä oli kaikenlaista.
Raskasta funkia, rock and rollia.
Sanoin: "Raskas funk ja rock and roll? Mitä tämä on?"
Sitä isä kuunteli.
Tätä päivää elämässä muovasivat
menneisyyden vaikutteet, omat juuret.
Aivan.
-Tässä on Hastings. -Vau.
Olin 4- ja LaTonya 5-vuotias.
Kun olimme noin seitsemän, muutimme Schlobohmiin.
Vanhempani erosivat.
Isä oli minulle kuin ystävä.
Rakastin häntä suuresti.
Olin hyvin surullinen, kun hän menehtyi.
Muutimme väkivaltaiseen ympäristöön, ja se oli rankkaa äidilleni,
joka yritti yksinhuoltajaäitinä kasvattaa kahta tyttöä.
-Äiti. -Katso kaunista äitiäni.
Vaikka meillä oli rakkautta, äitini, siskoni ja minä
jouduimme heti napit vastakkain naapuruston nuorten kanssa.
En tiedä, miten hän pärjäsi siinä ympäristössä.
Hän oli sairaanhoitaja. Hän halusi huolehtia perheestään.
Äiti lauloi aina kotona,
tanssi ja kaikkea sellaista.
Siellä Mary oppi kaikki pikku tanssinsa.
The Staple Singersien, Gladys Knightin ja Aretha Franklinin biisejä kuunneltiin,
ja hän kulki ympäri taloa laulellen Clean Up Womania.
Siistijä on nainen
Joka saa kaiken rakkauden Jonka me jätämme jälkeen
Mitä tahansa äiti teki, hän kuulosti samalta kuin he. Hän oli niin kaunis.
Halusin aina olla hän. Halusin näyttää häneltä.
Halusin laulaa niin kuin hän.
Menin peilin eteen hiusharjan kanssa, lauloin
ja yritin jäljitellä laulajia, joita äiti kuunteli.
Mutta en kertonut kenellekään, että ryhtyisin laulajaksi.
Minä vain lauloin kovaa.
En haaveillut suuria tai ajatellut:
"Minusta tulee iso tähti."
Koska ympäristömme ei viestittänyt meille sellaista.
Ympäristömme viestitti, että tämä on tässä.
Olin se pikkutyttö, joka katsoi
tiettyjä taiteilijoita ja tiettyjä asioita mainoksissa,
tv-ohjelmissa ja elokuvissa toivoen, että minulla olisi tiettyjä asioita.
Mutta siinä naapurustossa,
joku olisi kateellinen tai vihainen siitä, että toisella on jotain.
Hymystä, unelmasta.
Jos olin joskus haaveillut,
se oli ohi etenkin, kun tulimme teini-ikään.
Se vain paheni.
Sanoin: "En anna näiden ihmisten nähdä minun hymyilevän liikaa.
"He eivät näe minua hymyilemässä." En koskaan hymyillyt teininä.
Monet eivät ymmärrä, että köyhien alueella asuminen
on kuin olisi vankilassa.
Kuin vankilan muurien sisällä.
Ihmiset satuttavat toisiaan.
Ihmiset kärsivät.
Miehet kohtelivat meitä naisia karmeasti.
Kuulin, kun naisia hakattiin.
Äitini oli yksi niistä naisista. Siksi muistan hänen tuskansa.
Kannoin hänen tuskaansa. Ja naapurin tuskaa.
Kannoin naapuruston ihmisten tuskaa.
Ja omaa tuskaani.
En pyytänyt tulla tänne En pyytänyt huonoa kohtelua
En pyytänyt ahdistelua En pyytänyt olla lukkojen takana
En pyytänyt, että minua ei rakasteta
Isä, isä, isä, miksi?
Miksi jätit meidät?
Sellaisessa ympäristössä varttuminen
voi aiheuttaa pikkutytölle kaikenlaista.
Silloin turvautuu mihin vain, mikä turruttaa alakulon,
masennuksen, vihan
ja itseinhon.
Sitä turvautuu päihteisiin ja mihin vain, mikä helpottaa oloa.
Niin me teimme. Joimme, hengailimme laiturilla.
Ystävieni Mushyn ja Pidgeyn kanssa
joimme siellä tuskamme pois.
En ymmärrä, miksi edes asumme täällä.
Miten päädyimme tänne? Meidän ei pitäisi olla täällä.
Äidilläni ei pitäisi olla vaikeuksia. Hänen ei pitäisi olla yksin.
Hänen ei pitäisi olla nainen tässä ympäristössä,
kokea tätä helvettiä.
Laulaminen oli minulle pakokeino.
Laulaminen sai minut unohtamaan kaiken kipuilumme.
Se sai minut unohtamaan, mitä kävin läpi.
Jo pikkutyttönä minulla oli epävarmuuksia.
Ja olin aina allapäin ja surullinen, mutta laulaminen sai kokemaan vapautta.
Ja se minulla oli. Siitä pidin kiinni.
Oli pakko nähdä sinut, kulta.
En ole koskaan ennen juossut näin nopeasti
Ryntäsin kappelin ovesta sisään
Odotit aivan yksin
Käännyit ympäri ja kuulit minun kutsuvan
Onneksi olkoon
Hän ei koskaan pelännyt laulaa.
Muistan, että hän lauloi ulkona. Hän ei ollut ujo.
Olet aina mulle se oikea
Ostoskeskuksessa oli joskus pieni studiojuttu.
Siellä sai tehdä itselleen pienen nauhan,
Heillä oli pieni studio, mutta ostoskeskuksessa.
Sai tehdä pienen nauhan maksamalla vähän.
Hän meni. Serkkuni lähti mukaan.
Ja lauloin Caught Up in the Rapturen.
Toin nauhan kotiin.
Kuuntelimme sitä. Kaikki sanoivat: "Kuulostat hyvältä."
Isäpuoleni kuunteli sitä
ja sanoi: "Annan tämän ystävälleni.
"Hän on musiikkialalla, laulaja."
Se oli Jeff Redd.
Kun kuulin demon silloin...
ENTINEN UPTOWN RECORDS -ARTISTI
...kuulin koko sukupolven tuskan.
Sitä se oli hänelle vuoden -89 tienoilla.
Oltiin crack-aikakauden loppupäässä.
Ja monet lapset tavoittelivat parempaa.
Kun Mary avasi suunsa ja lauloi, ääni puhui sukupolvelle,
joka oli menossa eteenpäin siitä aikakaudesta.
Heillä oli kehitysosasto.
Hän kolkutteli ovelleni kaiken päivää.
"Mikä on noin tärkeää, Curt?" Hän sanoi: "Kuuntele tätä."
UPTOWN RECORDSIN PERUSTAJA
Hän laittoi soimaan Mary J. Bligen, joka lauloi Anita Bakeria.
Minä kysyin: "Kuka tämä on?"
"Hän on 19-vuotias."
"Missä hän asuu?" "Yonkersissa."
Sanoin: "Tulen huomenna."
Muistan sen päivän kuin eilisen.
Hän oli alakerrassa, taisi olla musta Bemari.
Muistan, kun ajoin neliovisella BMW 750:lla
köyhien asuinalueelle.
Minulla oli taivaansiniset housut, valkoiset Guccin loaferit,
mustavalkoinen, silkkinen gepardipaita ja isot lasit.
Hänellä oli mustavalkoinen pallollinen paita,
ja pelkäsin hänen puolestaan, koska tämä hyvin varakas mies
tuli kamalaan naapurustoomme.
Sanoin: "Tule, Andre." Heiluttelin hänelle kadun poikki.
Menimme hissiin, tulimme yläkertaan, ja...
Hän sanoi: "Laula".
Kun tapasimme, tiesin aina
Että sinussa on taikaa
Äitini taisi seisoa siinä. Ihmisiä oli paljon,
mutta muistan vain hänet ja mitä minun piti tehdä,
koska keskityin laulamiseen.
Lauloin koko Anita Bakerin Rapture-albumin.
Hän vain tuijotti minua ja sanoi: "Voi luoja!"
Muistan sanoneeni Marylle, hänen äidilleen ja siskolleen:
"Tyttäresi Mary laulaa vielä kuninkaallisille.
"Hän on pian rokin kuninkaiden ja kuningattarien seurassa."
En oikein uskonut.
Hetkenä minä hyvänsä joku voisi vetää maton altani.
Sellaisessa ympäristössä me elimme.
Uskoi hän tai ei, että se voisi toteutua,
sisimmässään hän tiesi, että hänen lahjakkuutensa
ja kohtalonsa oli jotain suurempaa kuin olla siinä talossa.
Rakastan sua vierelläni, beibi
Annoit rakkauteni Vapaasti lentää, Anita...
Sanoin, että teemme sopimuksen. Tervetuloa Uptown Recordsiin.
Kaiken aikaa
Hurmiossa...
Laula, tyttö.
No niin, anna mennä.
Älä itke, älä itke vuokseni
Lupaan, etten itke. Rakastan sua
Kiitoksia.
-Anita Baker on enkelini. -Rohkeasti vain. Kiitoksia.
ELÄMÄ ON VAIN SE, MILLAISEKSI SEN TEET
Tämä olisi hyvä ensimmäinen. Toinen, jos se toimii.
Monet ihmiset tiesivät, mitä oli tulossa.
Että se kaikki oli minussa.
ATLANTAN FANITAPAAMINEN LAKEWOODIN AMFITEATTERI
Miten menee? Hei, hyvät naiset.
Olin 14-vuotias.
Kuulin You Remind Men, ensimmäisen videon, ja hänellä oli persikan värinen toppi.
Kerrassaan ainutlaatuista.
Nainen, jonka tausta oli samanlainen kuin minun
ja joka oli päässyt toteuttamaan itseään.
Se antoi valtavasti toivoa.
Olet inspiroinut minua pikkutytöstä asti.
-Tiedän, että kuulet samaa koko ajan. -Kiitos.
No niin, katsokaa tänne.
-Loistavaa! Kaunista! -Kiitos paljon.
He pitivät minua lahjakkaampana kuin uskoinkaan.
Moi. Miten voit?
-He tiesivät ennen kuin itse tiesin. -Minäkin halaan. Olet rakas.
-Olemme kaksi suurinta faniasi. -Kiitos.
Kun tapasin Maryn ensi kerran, olin töissä Uptownissa.
Hän tuli toimistooni ja lauloi a cappellaa.
Sellainen karhea ääni
gheton tuskasta,
kaikesta tapahtuneesta,
koska kaduilla joutui kokemaan paljon tuskaa.
Monet nuoret mustat naiset
voivat samaistua siihen, mistä hän tuli.
Heillä ei ollut ääntä.
Ohjata tätä Schlobohmin tyttöä, jolla oli asennetta
pistää vastaan, jolla oli viiltojälki kasvoissaan...
Häntä oli viilletty, ja hitto,
minä tuumin: "Hänestä tulee iso tähti,
"koska kukaan ei kuulosta häneltä."
Hän uskoi minuun enemmän kuin uskoin itseeni.
En tiennyt, mitä osasin ja kuka olin, mutta hän tiesi,
ja hän auttoi minua uskomaan, että olen oikea taiteilija.
Tarvitsin sitä tönäisyä. Tarvitsin kannustuspuhetta.
"Osaat homman, sisko, Voit tehdä sen. Olen ylpeä sinusta."
Tarvitsin kaiken, mitä hän antoi minulle, koska olin hyvin epävarma.
Mary tulee köyhältä alueelta,
toinen jalka yhä siellä, hän kamppailee päästäkseen ulos...
...ja toinen jalka äänitysstudiossa
tarjoamassa tätä ääntä maailmalle.
Tämä tapahtui Puffin uran alkuvaiheessa,
ja hän halusi erottua ja saada nimeä Uptownin sisällä.
Me tuimme häntä... "Jatka vain, tee se.
"Tarjoamme resursseja, jotta se onnistuu."
Sanoin sinulle ennen kuin poistuit,
että tiedät, miten asia on, luota siihen.
Niin sinä lauloit.
-Se oli hyvä juttu. -Niin.
En edes tiennyt, mitä tein, koska yritin vain selviytyä.
Minun piti pelastaa perheeni.
Minun piti varmistaa, että heillä on kaikki hyvin.
Lauloin henkeni edestä, kirjaimellisesti.
Mukaudu vähän enemmän
kertsin lopussa edelliseen kohtaan.
Selvä, hyvä.
Tapasin Maryn studiolla Puffyn kanssa.
Vietimme aikaa yhdessä, meistä tuli kuin siskokset.
MCM GLOBALIN LUOVA OSAKAS
Misa oli tyttöni, ensimmäisen poikani Justinin äiti.
Misa oli upea.
Hänen kampauksensa ja tyylinsä,
lyhyet hiuksensa ja tapa, jolla hän kantoi itsensä.
Sanoin: "Ryhdy Maryn stylistiksi."
Uramme alussa oli todella vaikeaa
saada jalka muotitalojen oven väliin.
Ensinnäkin olimme nuoria.
Toiseksi olimme naisia,
ja sitten olimme tummaihoisia. Nuoria tummaihoisia naisia.
Aloin suunnitella ja luoda Marylle omaa tyyliä.
Näin hänessä asioita, joita hän ei itse nähnyt
vielä siinä vaiheessa.
He näkivät, mikä olin.
Hän ja Puffy loivat minulle ikonisen tyylin.
Anteeksipyytelemättömän musta, aito ja sielukas.
Tuntui, että loimme liikkeen,
jota kutsuttiin nimellä "ghetto fabulous".
Mary J. Blige oli sen liikkeen kuningatar.
Mary oli ensimmäinen, joka toi omanlaisensa R&B-, hiphop-tyylin...
ENTINEN PÄÄTOIMITTAJA VIBE-LEHTI
...hyvin miesvaltaiseen rapmusiikkiin.
Haluan oikean rakkauden
Oikean rakkauden
Etsin oikeaa rakkautta
Hiphop-raidoilla ei ollut paljon R&B-laulajia,
jo se seikka yksinään...
"Selvä, voimme tanssia."
"Vaikka tämä ei kuulosta äitimme musiikilta,
"hän laulaa, joten äitikin saattaa pitää siitä."
Etsin oikeaa rakkautta
Olen "hoodeilta", ja siellä
miehet saavat olla esillä.
Heillä oli tarinansa.
Mitä naisiin tuli, en nähnyt itseäni.
Tuolloin mustien naisartistien
piti laulaa kovaa ja esiintyä pehmeästi.
Kaikki tuntevat seuraavan biisin.
Mary sanoi: "Enpä tiedä."
Sinä...
Muistutat minua.
Kaikki mukaan.
Tuot mulle mieleen
Suloisia muistoja
VIDEO MUSIC BOXIN PERUSTAJA
Sunnuntaina. Ei henkivartijoita. Yleisö on lähellä.
Tiedäthän, me kaikki olemme...
Tästä tulee mahtavaa.
Koska levy on julki, se soi.
Jos seuraat hiphopia, tiedät sen.
Hän ei ole vielä poptähti, mutta matkalla maineeseen.
Menimme suuntaan, jolla kukaan ei ollut,
joten fanihysteria ja hänen yhteytensä
naisten kanssa oli hullua.
Tuot mieleeni rakkauden Jonka kerran tunsin
"Rakastamme tätä tyttöä ja ääntä."
MARYN YSTÄVÄ
"Kuka hän on?" Sitten näimme videon.
Olimme ihastuksissamme.
"Hattu takaraivolla, maiharit ja tennishameet."
Hän oli kuin kaupunkihoodien roolimalli.
Halusimme olla hänen kaltaisiaan.
Näin jotain, mitä emme olleet ennen nähneet,
mutta josta tiesimme.
Se oli olemassa. Minä olin hän.
Hän antoi meille kasvot. Hän antoi meille nimen.
Hän antoi tarinan. Hän inhimillisti meidät.
Hän sanoi: "Olen tässä ja olen kaunis.
"Minä olen hiphop, mutta olen Mary.
"Ja Yonkers tulee mukanani.
"Hyvä, paha, ihan sama. Olen Mary ja tätä minä teen."
Oli hienoa nähdä tämä aito musta nainen.
Aloin tuntea oloni hyväksi siitä, kuka olen,
siitä, että olen hieman rosoisempi,
että on oma vahva näkemys.
Tunsin voivani olla se, joka oikeasti olen, ja se oli siistiä.
Se oli hienoa. Enkä halunnut olla kukaan muu.
Voi olla vain tyttö, jolla on unelma
ja joka voi olla erityinen.
Emmekä nähneet...
Emme vieläkään saa nähdä sitä kovin paljon.
Silti. Minä, 13-vuotias,
sain siitä ikään kuin tarvitsemani luvan.
MY LIFE -FANIBILEET BROOKLYN, NEW YORK
-Hei, kaikki. -Hei.
Meillähän oli kaikki
-Sinä ja minä -Muistellen rakkauttamme
Jee...
Ihmiset laittoivat kaiuttimia ikkunoille.
Niin.
Musiikki kaikui koko korttelissa.
Kuulin Reminiscen ja pysähdyin.
Mietin, kuka se oli. Kysyin kavereilta.
"Kuka tuo on?" "Uusi artisti, Mary J. Blige."
Menin Wiziin.
-Muistatko Wizin kaupan? -Muistan.
Ostin kasetin. Se katkesi liiasta kuuntelusta.
Kuuntelin biisiä What's the 411?
Laitoin kuulokkeet hänelle 15 kuukauden iässä.
Se meni niin pahaksi...
Hän luuli, että Mary kuului perheeseen.
Myöhemmin hän kyseli: "Missä Mary on?"
Mary!
Hei, Mary!
Tuntuu kuin tuntisin hänet henkilökohtaisesti.
Koen yhteyden häneen musiikin kautta. Haluan halata häntä.
Hän on edennyt siitä, mitä hän oli 19-vuotiaana,
tilanteeseen, jossa hän ajelee Manhattanilla
tähtien kanssa, itsekin tähtenä.
Samaan aikaan hän aloitti suhteen Jodecin K-Cin kanssa,
ja he alkoivat seurustella.
K-Ci oli tunnettu crooner-laulaja.
8 - 9-vuotiaasta hän esiintyi nimellä Little Cedric,
ja sitten hänestä tuli Jodecin K-Ci.
Hänelle taiteilijana
se oli taiteellisesti ja äänellisesti haaste, jota hän tarvitsi.
Hän varttui laulellen kotona,
ja nyt hän seurustelee, ja he voivat laulaa yhdessä kotona.
Ja hän kuulee oman voimansa.
Pidin hänestä todella.
Kun pidän sinusta, pidän sinusta. Rakastuin häneen.
-Rakastan sua aina -Oletko minulle mieliksi, kulta?
-Olen sulle mieliksi -Aiotko jättää mut?
-En jätä sua -Tehdään se helpoksi
Kiitos!
Puff varmaan antoi hänelle innostusta,
ja K-Ci ja kokemus Jodecin kanssa antoi
itseluottamusta: "Olen yhtä hyvä kuin tämä.
"Nämä kundit ovat mahtavia."
Luulen, että kaikki tämä yhdessä
antoi hänelle itseluottamusta
ja toisaalta myös hämmensi häntä.
Kaikki tapahtui niin nopeasti. En edes tiennyt, että niin kävi.
Päädyin kiertueelle yhtäkkiä.
Myin paljon levyjä ja pidin platinajuhlia.
Tuntui, että liikuin eteenpäin tietämättä, mitä tapahtui.
Olin vain siinä. Kehoni oli siinä.
Nuori muuttaa pois
köyhien alueelta ja myy kaksi miljoonaa albumia.
MARYN SERKKU
Pitää mennä sinne ja tänne. Sitä kysyy: "Mitä?"
Kaikki vain eteni
hyvin nopeasti kohtaan, jossa näin sen olevan jännittävää hänelle,
mutta myös hieman pelottavaa.
Vähän niin kuin... "Mitä tämä sitten on?
"Entä tämä? Pelkään sitä joka tapauksessa.
"Mitä se onkaan, pelkään sitä kuollakseni."
Pelkään siis itseäni kuollakseni.
Mitä mukavaan oloon tarvitaankaan,
jos pitää juoda lisää, ottaa lisää kokaa,
mitä tahansa tarvitaan rentoutumiseen ja tämän käsittelyyn.
ÄLÄ KOSKAAN TEESKENTELE
Näyttää ihan Schlobohmilta.
Näyttää Schlobohmilta.
Tältä köyhien asuinalueet näyttävät.
Luulen, että Schlobohm on pahempi.
Muistan kuulleeni lauluani ensimmäistä kertaa radiossa.
Taisin sanoa, että kiitos, Jeesus.
Tiesin pystyväni saamaan äitini ja siskoni,
koko perheeni pois huonolta alueelta.
Mutta en muista tunteneeni onnea.
Se oli selvästi siirtymävaihe koko perheellemme.
MARYN VELI
Siirtyminen päivittäisestä
pärjäämisestä huonolla asuinalueella
siihen, kun kuuli eräänä päivänä
Maryn kappaleen radiossa.
Asuimme silti entisessä paikassa.
Sitten seuraakin: "Me muutamme paremmalle alueelle."
Se oli aikamoinen muutos.
-Hei. -Hei, mitä kuuluu, rouva?
-Frank Higgins on nimeni. -Mary.
Kuvittelen menestystä itselleni, kun pystyn
jotenkin sisäpuolelta
iloitsemaan menestyksestäni,
tietämään, että olen tehnyt jotain suurta,
olemaan kyllin varma omasta kyvystäni,
siitä, että olen tehnyt jotain suurta, ja siksi ymmärrän sen nyt.
En ymmärtänyt sitä silloin,
koska en tuntenut sisimmässäni omaa suuruuttani.
"Tiedän, että näet minut tällaisena.
"Elämäni näyttää hauskalta."
"Mutta minunkin elämäni on syvältä.
"Ja teen kaiken voitavani
"pärjätäkseni paremmin.
"Sinulla on rahaa, joten..." Se on paskapuhetta.
Tiedän monia, joilla on ollut rahaa ja menettäneet ne.
Se ei muuta sitä, millainen olo heillä on sisäisesti.
En pystynyt edes nauttimaan
omasta menestyksestäni.
Olin parisuhteessa, jossa olimme molemmat nuoria,
molemmat supermenestyviä.
Rakastin häntä, mutta kumpikaan meistä
ei pystynyt käsittelemään menestystä.
Suhteeseemme tuli synkkyyttä
ja kaltoinkohtelua.
Paljon manipulaatiota.
Pysyin silti siinä suhteessa.
"Pienennän itseäni.
"Kutistan omia kykyjäni,
jotta en ole niin erityinen, jotta voin olla kanssasi."
Kun tapasin Maryn, hänellä oli päällään...
Sinulla oli verkkarit ja veluurimokkahattu.
Ja Timberlandit, myös...
Olin nurkassa näin.
MY LIFEN TUOTTAJA
"En sano hänelle mitään."
"Yrittää saada kaikki samoihin fiiliksiin."
Musiikkiteollisuus oli minulle uutta.
Olin julkaissut pari levyä,
ja Puff tulee sanomaan:
"Teen levyä Maryn kanssa. Tule mukaan, jos haluat."
Tosi moni tuli sanomaan minulle:
"Pelottaako toisen levyn kirous?"
Äkkimenestyjän toinen albumi
ei yleensä ole vaikuttavampi kuin ensimmäinen.
Silloin menin yhteen Chuckyn ja Bubin kanssa.
Bubin innostusta ei voi pysäyttää.
Olin 23-vuotias. Kirjoitin eri taiteilijoille,
ja Puff tuli sanomaan: "Tarvitsen nämä levyt Marylle."
Sanoin, että selvä, hyvä homma.
Mary oli heti ensi kerralla niin siisti.
Hissin ovi avautui, hänellä ei ollut turvamiehiä,
tulin sinne mukanani...
Sanoin: "Jou, nyt tehdään historiaa. Tehdään mahtavaa musiikkia."
Hän vastasi: "Niinkö? No, katsotaan."
Sanoin: "Selvä on. Katso.
"Katsohan vain, Mary, sinä muutat koko homman."
Ja loppu on historiaa.
Olen aina hallinnut ympäristöä,
koska en ole luottanut ihmisiin enkä halua isoja joukkoja ympärilleni,
ellen tunne heitä.
Me olimme todella läheisiä.
Miten menee?
En edes katsonut Marya suurena taiteilijana.
Katsoin häntä siinä valossa, että hän oli kuin siskoni.
Halusin vain varmistaa, että hänellä oli kuninkaallinen
mutta silti maanläheinen katujen tunne lauluista...
Lauluista, jotka toimitin hänelle.
Ja sinä tiettynä aikana 90-luvun alussa
tehtiin paljon musiikkia,
joka heijasteli 20 vuotta taaksepäin 70-luvulle.
Oli Blaxploitation-elokuvien tunnelmaa
ja energistä katumusiikkia ja katuelämää,
ja me ruumiillistimme sen.
Olemme samoilta hoodeilta,
ja siellä ihmisillä ei ole kaikki hyvin.
Kun sitten löytää jonkun, joka on hyvä,
sitä on ihmeissään.
"Maailmassa on jotain hyvää."
Olen siis aito.
Kun ensimmäinen 411-albumi tuli ulos,
ja Puff edisti sitä muotijuttua,
se oli kai aika rankkaa.
Sanoin: "Hetkinen, Joe, hänessä on muutakin."
Kappaleista ja tavasta, jolla tein musiikkia...
Sellaista mietin mielessäni.
Olit oikeassa siitä. Olit oikeassa synkkyydestä.
Olit oikeassa katuelämästä, josta tulin.
Olit oikeassa kaikesta paskasta elämässäni.
What's the 411? oli upea ja tuntui hyvältä. Siinä oli kaikki jutut.
Sitten alkoi elämäni My Life -osa,
olin aivan sekaisin
ja tarvitsin jonkun, joka ymmärtää musiikin kautta.
Ja sinä ymmärsit.
Tuliko hän paremmin esiin My Lifen kuin What's the 411:n myötä?
What's the 411 oli tosi mahtava,
mutta sitten kun mennään toiselle totuuden tasolle,
My Life oli ihan eri asia.
Be With You -kappale käynnisti ihan eri fiiliksen.
Kun kuulin sen, Puff tuli kotiini Jerseyssä.
Hän sanoi: "Nyt on jotain kuultavaa."
Hän oli todella tohkeissaan.
Astuin Puffin autoon, ja se alkoi...
Se ilmensi kaikkia tunteitani.
Ja saatoin alkaa kirjoittaa sitä saman tien.
SANO, MITÄ MIELESSÄSI ON
Se levy oli kaiken alku.
Minulle oli alku, kun annoin itseni tähän albumiin.
Meillä oli tapana tehdä sitä koko päivä.
Se oli hänen ensimmäinen biisinsä.
Biitti soi koko päivän. Se täytti talon.
Mikään muu ei soinut,
hän vain kirjoitti paperikasan keskellä.
Muistan, kun teimme sen levyn,
elämässämme oli menossa yksi epävarmimmista ajoista.
Olin eroamassa Misasta.
Mary kävi K-Cin kanssa läpi kaikenlaista.
Olimme New Yorkissa studiossa,
josta näki ulos, ja satoi...
Se oli niitä päiviä,
kun kulkee silmät kyynelissä.
Olimme nuoria, joiden sydämet olivat särkyneet.
Misa oli kaikkeni.
K-Ci oli hänen kaikkensa.
Olimme yhdessä studiossa, katsoimme toisiamme itkien.
Saavutimme yhteyden tuskan kautta.
Siitä hetkestä päätimme:
"Paskat siitä, me päihitämme tuskan."
En kestä tätä
Et tahdo nähdä mua
Miksi haluat torjua mut
Koko My Life -albumin idea on: "Rakasta minua."
"Älä mene. Tarvitsen sinua." Se oli avunhuuto.
Vietin kaikki päiväni
Ja kaikki iltani sun kanssasi
Kerro nyt Mitä teen?
Ilman sua...
"Usko, etten satuta sinua.
"En halua elää ilman sinua. Älä mene."
Hän kävi läpi niitä asioita.
Niinpä kirjoitamme siitä. Ja tuomme sen esiin.
Bub!
Hei, murunen. Rakastan sinua, tyttö.
Miten menee?
-Mukava nähdä. -Mukava nähdä, kulta.
Sinun seurasi ja niiden biisien teko
oli parantavaa. Tarvitsin sitä. ja Never Wanna Live on...
Alkaa itkettää. Don't Go saa itkemään.
Älä aloita.
-En. -Älä aloita.
-Yritän olla itkemättä. -Sanon, että kyyneleni...
Pidätän kyyneleitäni, koska itkimme kopissa.
Tiedän, muistan sen.
En unohda koskaan. Näin, katso.
-Muistan tuon. -Tätä se oli.
Sanoin: "Mary, se on hyvä." Sanoin, että olemme hyviä.
-Se biisi oli niin voimakas. -Niin.
Kyyneleet tulvivat silmiin, ja näin vain sinut nyökkäilemässä.
Ja muistan, kun vatsaan sattui.
Tuskaa ja iloa samaan aikaan.
En osaa kuvailla sitä. Kuulostan hullulta.
-Ethän kuulosta. -Tällaista tunsin.
Ihan alusta asti.
En voi elää...
Se oli kuin...
En voi elää ilman sua, rakas
Hän meni luihin ja ytimiin. Se oli kirkasta ja selkeää.
Mitään ei vesitetty.
Mitä ikinä tunnetkaan, se toteutuu.
Rakkaus on ihmeellistä
Mulla on mies, jonka haluan
Rukoilin monta yötä puolestasi
Ja rukoukseni kävi toteen
Nyt kun mulla on vastaus
Toivon tähdenlennolta
Seuraan sua, missä oletkin
En halua olla yksin
-Siispä, kulta, pysytään yhdessä -Pysytään yhdessä
Kaikissa säissä, jee...
Hitto!
Luodaan onnellinen koti...
-Koska anelin. -Niin, olit rehellinen.
Koska merkitset mulle niin paljon, beibi
Siksi tahdon olla naisesi
Sanoin...
Hitsi, tämä levy.
Se menee tunteisiin. Ja sitten Don't Go.
En tiennyt, että se vaikuttaisi.
Luulin, että kuolisin.
Elin itsekin synkeää aikaa.
Join enemmän kuin koskaan ja sanoin: "Minulla on rahaa.
"Olen nuori ja varakas, matkustan pitkin maailmaa."
Olin onneton.
Siksi tässä oli järkeä.
"Tule, hoidetaan homma." Tiedäthän?
"Minäkin olen rikki."
Ainoa asia, joka piti meidät kasassa, oli musiikki.
-Juuri se tuntui hyvältä... -Aivan.
...oli sitten hyvät tai huonot fiilikset.
Se pelasti sinut, koska kaikki oli silloin surkeaa.
-Kaikki oli surkeaa. -Oli synkkää.
Oli hyvin synkkää.
Kun tapasin Maryn ensi kerran, kävimme molemmat samaa läpi,
samaan aikaan miesten kanssa.
He lupasivat meille ikuista rakkautta ja onnea,
me muuttaisimme pois ja saisimme lapsia ja täydellisen perheen.
Ei se ollutkaan täydellistä.
Minun pitää kysyä.
Jodeci oli ohjelmassa aiemmin,
ja Terry esitti K-Cille tämän kysymyksen. Katsokaa.
Särjet muutaman sydämen,
koska avioidut kuulemma Mary J. Bligen kanssa.
-Enhän. Älähän nyt. -Ei!
Se on pelkkä huhu.
Se on huhu, jotta Yhdysvalloissa...
Tiedoksi, että K-Ci ei ole menossa naimisiin.
Kihlasormusta ei siis ole?
Ihan miten vain. Mennään eteenpäin, kiitos.
-Selvä. Mutta... -Tämä on inhottavaa.
Kun juttuja tapahtui, mietin: "Potkaise hänet kadulle,
"mene etsimään joku muu."
Olin se sisko, joka sanoi niin.
Sanoin: "Olet tuota parempi
"ja suurempi ihminen." Anteeksi, en ole mukava.
Minä en...
En ole ollenkaan mukava sisko.
Olin varmasti se sisko: "Tiedätkö mitä?
"Kukaan ei saa kohdella sinua näin."
"Pystyt parempaan." Mutta rakastuneena ei kuuntele.
Et kuule mitään sellaista.
Hän halusi olla jonkun rakastama.
Se oli niin surullista aikaa,
jatkuvia uusia tilanteita.
Kerran K-Ci tuli aivan raivoissaan.
Emme tiedä, miksi hän oli poissa tolaltaan.
Hän kävi fyysisesti Maryn kimppuun.
Olen joutunut usein taistelemaan fyysisesti,
koska äitini tavoin olen taistelija.
Äitini joutui kärsimään paljon fyysistä kaltoinkohtelua,
ja pikkutyttönä näin hänen, pienen naisen, kamppailevan.
Kun sitä alkoi tapahtua minulle, ajattelin vain äitiäni.
Aika käsissäni Kun oot ollut poissa, poika
Mulla ei ole...
Ei ole yksinkertaista eikä mustavalkoista
vain kävellä ulos ovesta, kun on täysin epävarma
ja ajattelee, ettei parempaa ole tiedossa.
Se, mitä luulee rakkaudeksi, onkin typerä ihastus,
josta vain pitää kiinni.
Vaikka mitä pahaa tapahtuisi,
ei halua päästää irti, koska toinen ihminen määrittelee arvosi
tai hän saa tuntemaan...
Häneltä saa rakkautta, mutta se on hulluinta.
En ikinä ymmärrä, miksi se kesti niin kauan.
Juuri turvattomuus saa kai uskomaan, että tämä on se oikea.
Mä masennun
Koska et oo lähelläni, rakas
Koko maailmain on ylösalaisin
En tiedä mitä tehdä
On liikaa aikaa Mulla on liikaa aikaa
En tiedä mitä tehdä
Jos menetän sut
Mä masennun
Sanoin että masennun
Anna anteeksi, rakas
Mutta en oo pahoillani
En oo pahoillani. En oo, en oo
En oo pahoillani
Elämä korjautuu vain, kun oppii rakastamaan itseään.
Ei ollut rakkautta. Ei itseä kohtaan.
Oli vain pimeys. Yksi valtava pimeys.
Suhteen aiheuttama masennus
palautti mieleen kaikkea, mitä en ollut koskaan käsitellyt.
Asioita, joita minulle tapahtui lapsena, pikkutyttönä.
Se oli lumipalloefekti,
kuin lumivyöry, iso lumipallo, joka poimi kaikkea
ja jyräsi ne suoraan elämääni.
Päädyin todella synkkään masennukseen.
Yritin vain juoda elämäni unohduksiin,
käyttää aineita, kunnes kuolisin.
Enimmän ajan olin masentunut enkä halunnut elää.
Pysyin erossa äidistäni,
en halunnut hänen näkevän minua sellaisena.
Enkä siskoni tai muidenkaan,
koska romahdin täysin.
Se tunne, että huutaa,
mutta ympärillä sanotaan vain:
"Ei se mitään", koska ei voi kertoa muille tilanteestaan.
Sitä vain huutaa, eikä ääntä kuulu.
Hän innoitti minua,
kun hän tarttui kynään ja lehtiöön
ja alkoi purkaa sydäntään paperille.
Hän kamppaili sydämestään.
Albumia tehdessään hän kamppaili sydämestään.
Elämäni ei ole auringonpaistetta Elämäni on helvettiä.
Elämäni on sitä, etten pysty saamaan asioita pois mielestäni.
Tapahtuneita asioita.
En saanut hyväksikäyttöä pois mielestäni.
Lapsesta asti, kun olin viisivuotias,
tapahtui asioita, joista en puhu.
Kaikenlaista tapahtui pienelle tytölle.
Siksi tartuin kynään.
Siksi se kaikki oli sisälläni,
ja pystyin ilmaisemaan sen.
Laulamaan ja kirjoittamaan sen.
Se oli ainoa keino selviytyä.
Se oli ainoa tapa päästä siitä, mitä olin kokemassa.
Jos katsoisit elämääni
Ja näkisit mitä näen
Ei tarvitse muuta kuin
Katsoa elämääni
-Ja nähdä mitä näen -Rauhassa, päivä kerrallaan
Päätä itse, mitä teet
Seis!
Tuo pelottaa minut puolikuoliaaksi.
Se pelottaa minut
-puolikuoliaaksi. -Eikä.
"Rauhassa, päivä kerrallaan."
"Päätä itse, mitä teet."
Hyvät naiset, kuunnelkaa
Jotain, mitä tahdotte kuulla Ja mitä tahdon sanoa
Joskus on niin yksinäistä
Mutta se on oma valintani
Mieluummin olen yksin
Kuin kuljen läpi helvetin
Kuljen mieluummin läpi tulen
Kuin elän totuuden kieltäen
Mietin tässä sanoituksia ennen kuin poistun maailmasta.
Tuohon aikaan tunsin juuri noin.
Tahdon saada elämäni kuntoon
Kirjoitin ollakseni vapaa,
voidakseni liikkua, vapautuakseni kahleista,
etten olisi jumissa.
Kirjoitin todella henkeni edestä.
Polta kaikki entinen
Miten paljon totuuden käsitteleminen sattuukin,
mikä se totuus onkin, sen avulla pääsee asioiden ytimeen.
Pitää tuntea voidakseen parantua.
Jos katsot elämääni Ja näet mitä näen
Polta, polta...
Jos katsot elämääni Ja näet mitä näen
Elämäni on kuin sinun
Jos katsot elämääni
-Ja näet mitä näen -Sen pitää palaa poroksi
Sen pitää palaa poroksi
Joskus se pitää polttaa Joskus se pitää
Minun piti antaa sen palaa Maan tasalle
Ja aloittaa alusta
SAAT RAUHAN SISIMPÄÄSI
Haluan kertoa sinulle,
että jos arvelet koskaan, ettei työsi pelasta ketään,
niin minun henkeni se on pelastanut.
Aioin hypätä, mutta sitten kuulin sinun sanovan:
"Hyvää naista ei voi lannistaa." Kiitän sinua. Olet ihana.
Tule lähemmäs.
-Kiitos paljon. -Pysy vahvana.
-Pysyn -Ja olet kaunis.
-Kiitos paljon. -Ei kestä.
Mary meni niin syvälle synkkyyteen, että me...
Usein emme halua myöntää tällaisia tunteita
emmekä kohdata niitä.
On liian pelottavaa olla niin vereslihalla ja antaa maailman tietää.
"Minua sattuu. Olen hämmentynyt.
"En tiedä, mitä tehdä. Olen surullinen. Olen yksinäinen."
Kasvaminen on rankkaa.
Se on todella rankkaa. Sitä yrittää selvittää, kuka on,
ja samaan aikaan muut määrittävät itseä.
Se turhauttaa suuresti.
My Life oli oikeastaan "Hei, onko joku muu..."
"Onko jollakulla samanlaisia tuntemuksia?"
Kun itse käy läpi jotakin,
on yksinäinen olo eikä kukaan tunnu tajuavan.
Kenelläkään ei ole samoja kokemuksia.
Sitten siinä on yhtäkkiä Mary.
Hän sanoo: "Et ole yksin.
-"Voit selvitä tästä." -Et ole yksin.
My Life tuntui minusta ylistykseltä olla vahva
ja jatkaa eteenpäin,
mitä ikinä edessä onkaan.
Olen aina ollut niitä ihmisiä,
jotka eivät pystyneet kertomaan totuutta.
Etenkään jos se oli tuskallista
tai jos piti esittää vahvaa naista.
Sisäisesti olin murtumassa.
Sisälläni oli iso aukko,
ja minä sanoin: "Hitto, milloin tämä oikein muuttuu?"
Kun hän sanoi: "Sinun ei tarvitse teeskennellä",
se teki vaikutuksen. "Eikö?"
"Voisiko todella olla aito?"
-Rakastan häntä suuresti. -Minä myös.
Kun olin 13 - 14-vuotias,
ne kappaleet, kuten My Life, pitivät minut kasassa.
Kyllä.
Kävin läpi kaikenlaista.
Miksi lapsen pitäisi joutua kokemaan paljon?
Kävin läpi paljon traumoja, paljon kaltoinkohtelua.
Siispä...
Kappale My Life erityisesti
sai ensi kertaa elämässäni
minut tuntemaan yhteyttä jonkun kanssa.
Haluan myös kertoa, että yhdessä vaiheessa,
suunnilleen 16-vuotiaana, olin tekemässä itsemurhaa.
Se oli...
Minua kiusattiin kokoni vuoksi, siitä, että olin oma itseni.
Ja että olen homo.
En kestänyt sitä.
Ja se laulu My Life
auttoi minua, enkä tehnyt sitä.
-Mahtavaa. -Niin.
-Onpa kaunista. -Niin
Haluan fanien ymmärtävän, kuinka tärkeitä he ovat minulle,
koska en uskonut selviäväni nähdäkseni tämän päivän.
En uskonut jääväni henkiin.
Mutta jotain tapahtui, kun se kaikki oli vain liikaa.
Istuin olohuoneessani. Olin valvonut koko yön.
Näytti siltä, että ikkuna aukesi ja pilvet tulivat sisään.
Olin aivan sekaisin aineista.
Sydämeni alkoi hakata.
Oli sunnuntaiaamu.
Sunnuntaiaamuisin tuntuu aina oudolta.
Tuntuu aina, että Jumala näkee, mitä teen.
Sanoin: "En halua tehdä tätä. Minun on lopetettava tämä."
Valitse elämä tai valitse kuolema, ja valitsin elämän.
Tärkeintä ei ollut minä itse vaan minun fanini.
He ostivat albumini, kuuntelivat, mitä halusin sanoa.
He sanoivat: "Minä myös."
Siinä oli fanisuhteen alku.
Ja luulen, että juuri sitä tarvitsin.
Tarvitsin jonkun, joka ymmärtää,
koska näytti silti, ettei kukaan ymmärrä.
He auttoivat minua ylläpitämään elämänhalua
ja selviämään omalla matkallani.
Teimme jotain todella hienoa ja todella voimakasta
inspiroimalla toisiamme
haluamaan elää vielä seuraavanakin päivänä.
Haluan ihmisten tietävän, että he eivät ole...
Kun luulee olevansa yksin, ei silti ole.
Olemme taistelijoita. Me kaikki.
Kova työ ja taistelu, ja me kaikki taistelemme yhdessä.
Kaikki mukaan.
-Minä sanoin sulle -Sanoin jo kerran
Että rakastan sua
Ja tarvitsen sua
Mutta sanon vielä kerran
Olet lähin ystäväni
En koskaan lähde
Pidä siis tiukasti kiinni
Koko yö
Hyväile mua lempeästi
Milloin tai missä vain
Hänen lahjansa, tapa, jolla hän laulaa,
se syntyi traumasta.
Pysy luonani
Se on kuin ilmapallo,
joka täytetään traumalla ja kivulla.
Se on päästettävä ulos.
Sitä voi pistää neulalla ja räjäyttää ne koko maailmalle.
Niin Mary tekisi, jos hänet todella suututtaisi.
Hän polttaa talon ja itsensä näyttääkseen sinulle,
jos ärsytät häntä. Ja minä tiedän sen.
Mutta se hetki, kun ottaa kiinni pallon reunasta
ja päästää ilmaa ulos vähän kerrallaan,
jotta ei tuhoa kaikkea.
Se on lähes alkukantaista, melkein kuin pikkutytön huuto.
Mutta se on kaunista, koska siihen liittyy paljon paranemista.
Kulta, tartu käteeni
En tarvitse toista miestä
Mutta jos tahdot pitää tiukasti kiinni
Et voi pelätä
...tunteitasi.
Kuka tuo on? Minun kultani. Kappas pikkutyttöäni.
Voi herranjumala.
Vain nimikappale, My Life.
-Katso itseäsi. -Tiedän.
-Katso poskiasi. -Nyt olen kuin Skeletor.
Etkä ole. Olet niin söpö.
Näytät tuolta nyt noilla silmillä.
...mutta jälleen tunteistasi.
Kirjoitin sen, kun olin...
Muutin ensin Jerseyyn.
Silloin aloin tehdä toista albumiani.
Kirjoitin sen vain katselemalla
jo pienenä,
katselemalla ihmisiä, pariskuntia elämässä elämäänsä.
Ilmeeni perusteella en varmaan pitänyt haastattelijasta.
En halunnut antaa hänelle kaikkea.
En halunnut kertoa hänelle,
mitä kävin läpi, koska se ei kuulunut hänelle.
Olin todella, todella ilkeä silloin.
Jos aistin jonkin energian, josta en pitänyt,
vetäydyin tilanteesta.
En halunnut kertoa, mistä kaikki ryönä oli peräisin.
Se ei kuulu sinulle.
-Ymmärrätkö? -Mikä on?
-Käyt läpi mitä? -Mitä tahansa.
Tiedätkö? Mitä se sitten onkaan.
Tuo on lapseni, ja häntä minä suojelen.
Tuo tyttö tuolla,
ja pieni viisivuotias Mary, jota suojelen nyt.
-Tiedätkö, mitä tarkoitan? -En.
Ei haittaa, et ymmärrä.
Etsin syvältä itsestäni.
He eivät ole koskaan katsoneet kyllin syvälle.
Intuitioni on aina ollut vahva,
ja se sai minut siirtymään suojaustilaan.
Sitä minä teen tuossa.
En tiennyt olevani minä.
Hitto, tuo saa minut itkemään.
En tiennyt olevani minä. En tiennyt olevani Mary J. Blige,
jolla olisi näin paljon rohkeutta tehdä kaikki nämä asiat.
En tiennyt olevani minä.
Luulen, että niin käy kun kasvaa ympäristössä,
jossa pikkutytöt eivät ole turvassa.
-Tytöt eivät ole turvassa... -Pitää käyttää vaistojaan.
Niin.
Siksi vaistoni on Jumala.
En tiennyt olevani minä.
Mutta minä olin minä. Siksi pystyin tekemään sen, mitä tein.
Olen aina ollut tämä henkilö.
En vain tiennyt sitä.
Kyse on siitä, että sitä istuu
tietäen vaistollaan, että Jumala on olemassa.
Jumala on rakkaus.
Jumala on, kun itse päättää, mitä...
Mitä haluaa tehdä, mitä haluaa olla.
Luulen, että vaikka pelkään, minun täytyy jatkaa peläten.
Kunhan pääsen tuonne
ja ohitan pelon kynnyksen, se on ohi. Peli ohi, tiedäthän?
Voisit tehdä mitä vain.
TÄNÄÄN JUHLIMME ALBUMIA MY LIFE
25. VUOSIPÄIVÄ MJB
Hyvää 25-vuotispäivää
My Life -albumille!
Nyt mennään.
Kulta, ei tänään
En halua sekoilla ja tapella
Haluan korjata asiat
On paljon tehtävää
Haluan lähellesi
Haluan sut...
Kaikki, mitä haluat tehdä
Ota rennosti ja...
Mä huolehdin susta
Löysin My Lifen vasta, kun olin noin 16 - 17-vuotias
ja kävin läpi elämäni vaikeinta aikaa.
Sulattelin sanoja ja kuuntelin sitä. "Tätini kirjoitti tuon."
Tuntui, että vaikka kirjoitit sen massoille, itsellesi,
kuunnellessani sitä tunsin, että se on minulle.
Mutta Pikku Xe, en kirjoittanut sitä massoille.
-Kirjoitin sen, koska piti kirjoittaa. -Aivan.
Koko levy oli avunhuuto.
-Täti tarvitsi apua. -Aivan.
Kaikki, mitä tunnet, ovat omia tunteitani.
Halusin todella olla onnellinen.
Halusin vain olla onnellinen.
"Haluan, että tämä mies pitää minusta."
En tajunnut, että halusin pitää itsestäni.
-Niin. -Aivan.
Tässä vaiheessa elämääni ymmärrän,
ettei minun kuulu kokea sellaista ja muuttua katkeraksi.
Pitää muuttua paremmaksi ja antaa anteeksi.
Voi valita, että elämä on sitä, miksi sen itse tekee.
ELÄMÄNI AURINGONPAISTEESSA
Surussa on jotain, joka tekee onnelliseksi, kun on voittanut sen.
Sen albumin surussa on jotain
hyvin voitonriemuista.
-Miten voit? -Hauska tavata.
Kiitos paljon, että järjestit aikaa. Arvostan sinua.
Kun maailma kertoo, ettet ole paljon mitään,
ja sitten nousee todistamaan, että itsellä on merkitystä,
että tarinani merkitsee jotain, että tarinallani on vaikutusta.
Ei, en opiskellut Harvardissa.
Silti minulla on kerrottavana tarina, joka muuttaa jonkun elämän.
Voi että, se on taas meneillään
-Sä tyydytät minut -Kyllä...
-Sä tyydytät minut -Niin paljon iloa
Minun maailmassani
Ole mun mieheni
-Ole mun mieheni -Ja mä oon sinun tyttösi
En tiedä, mitä tekisin
Ilman sua
Elämässäni
Hassua. Tuossa laulussa on paljon pimeyttä
ja albumissa tuskaa. Mutta se tuntuu nousutahtiselta.
Se on positiivinen, virkistävä... Se kuulosti...
Mutta ensimmäinen rivi on:
"Tiedät, kun aika on oikea. En halua sekoilla ja tapella."
Kaikki sekoilu ja tappelu.
All Night Long on kuin:
"Kulta, ei tänään. En halua sekoilla..."
Yritin olla positiivinen raskaissa tilanteissa.
Yritin löytää hauskuutta jostakin, mistä vain pystyin.
Yksi kohottavimmista levyistä on ensimmäinen single
Be Happy, jossa todella sanotaan:
"Tämä on minun paikkani.
"En ansaitse tätä, ansaitsen sen."
Vahvimpia sanoituksia on:
"Miten voin rakastaa toista, jos en rakasta itseäni tietääkseni,
"milloin on aika."
Siltä minusta tuntui.
Siltä minusta yhä... Nytkin.
Siinä me nyt olemme.
Joka päivä pitää haluta yrittää olla onnellinen.
Muuta emme voi yrittää.
On paljon ajateltavaa eikä mitään ulospääsyä.
Jotkut tekevät sen aseilla.
Jotkut tekevät sitä huumeilla.
Joillakin ihmisillä ei ole koskaan keinoa ilmaista itseään,
ja he kuolevat nuorena tai varhain.
Ahdistusta, kaikenlaista paskaa.
Mutta kun on se ulospääsy,
voi ilmaista itseään vapaasti,
ja ympärillä on joukko ihmisiä, jotka sanovat:
"Voi hitto. Ajattelen samalla tavalla.
"Haluan kuulla lisää."
Kuinka moni haluaa olla onnellinen tänään?
Jos todella haluat olla onnellinen,
haluan kuulla sinun laulavan tätä laulua tosi kovaa,
koska sitä juuri yritän.
Miten voin rakastaa toista
Jos en rakasta itseäni tietääkseni
Kun on aika, aika päästää irti
Laula
-Kaikki, mitä todella haluan -Jee
On olla onnellinen
Itsensä rakastaminen on yksinkertaisesti oman äänen,
oman vaiston tunnustamista.
Sen miettimistä, mikä on hyväksi itselle.
Ei pidä tehdä sitä, mitä muut sanovat.
On helppoa rakastaa itseään.
Ei voi rakastaa ketään ennen kuin rakastaa itseään.
Vaikea asia käytännössä.
Miksi sen pitää olla näin?
Miksi leikit mun mielelläni?
Koko ajan
Auta mua laulamaan...
Mary on yhä sillä matkalla kanssamme.
Hän on tulossa. Hän tekee tätä matkaa
näyttääkseen meille koko elämänsä.
Haluan vain Olla onnellinen
My Life oli todella siunaus.
Voimaantuminen, jonka se soi meille
totuuden kertomisesta, se muutti elämämme.
Jos olet täällä tänä iltana ja olet Mary J. Blige -fani,
sinua on testattu, sinua on koeteltu,
ja olet hyväksi havaittu.
Usko pois, tulossa on...
Tulossa on paljon lisää testejä, yritystä ja muuta vastaavaa.
Mutta juuri nyt haluan puhua tosifaneille,
jotka ovat olleet kuvioissa vuodesta 1991,
teinpä sitten hyvää tai pahaa,
haluan puhua faneille, jotka eivät hylänneet minua.
Tarvitsen teitä nyt.
Kiitos!
-Oletko tosissasi? Olet rakas. -Hitto, beibi!
-Se oli mahtavaa! -Hitto!
Minä yritän!
-Kyllä! -Oletko se sinä?
-Minä! -Selvä!
Siunausta, Isä, Jumala. Siunaa pyhää kuvaasi.
-Kiitos, Jeesus. -Isä, kiitos paljon
läsnäolostasi juuri nyt.
Kiitämme ilmiömäisestä illasta.
Sanotaan yhdessä aamen.
Aamen!
Joka päivä kasvamme uusiksi ihmisiksi. Mary tuo sen faneilleen.
Tänään oli huono päivä, mutta huomenna on uusi päivä,
ja voi aloittaa alusta.
On vielä paljon,
mitä en ole selvittänyt mutta selvitän vielä.
Faninikin käyvät läpi kovia juttuja.
Me parannamme toisiamme,
vuoron perään lähettämällä edestakaisin energiaa,
joka auttaa meitä kaikkia kasvamaan.
Olemme tehneet sitä jo vuosia.
-Hei, Mary. -Rakastamme sinua!
Rakas Mary, olet sydämeni ja sieluni, siitä lähtien, kun olin kuusivuotias
ja osasin kävellä ja puhua.
Mennään, mennään.
Oletko aina halunnut laulajaksi?
Vai oliko muita asioita, joita halusit tehdä?
Ennen kuin menit koppiin ja teit laulun?
Tiesin aina, että...
Minä osasin ja halusin laulaa. Mutta oikeastaan...
Laulaminen ei ollut ainoana mielessäni,
koska en uskonut,
että sellaista voisi tapahtua minunlaiselleni.
-Tiedäthän? Meille. -Niin.
Koska teit paljon työtä tätä albumia varten,
sinulla on parempi olo itsestäsi kuin jos olisit tehnyt jotain...
Vain itsellesi? Sinä teit tämän.
Minusta tuntuu tosi hyvältä, koska oli haasteellista
tehdä se, sillä minulla ei ollut itseluottamusta esitellä sitä
ja kysyä: "Pidätkö siitä?"
Kun vihdoin sain itseluottamusta
ja esitin sen joillekin, olin onnellinen, kun he pitivät siitä.
Jatkoin laulujen kirjoittamista.
Olitko tietoinen siitä, Andre, kun hän varttui?
Seurasin Maryn kasvuvuosia...
Kun hän kirjoitti lauluja, kuuntelin niitä
ja tunsin, että Marysta oli tulossa täysiverinen artisti.
Kaikki on peräisin hänestä.
Mary J. Bligen musiikki tulee hänen tunteistaan.
Se suo hänelle itseluottamusta...
Tiedän, että hän uskoo: "Olen Mary J. Blige."
Ja se sopii kaikille, vai mitä?
Paljon onnea vaan
Paljon onnea vaan, Mary
Paljon onnea vaan
Kaksi kakkua kuningattarelle.
Kenelle se toinen kakku on?
Sinulle. Sinä ansaitset vaihtoehtoja.
-Vanilja tai suklaa, muru. -Murulla on vaihtoehtoja.
Mary, kun tapasin sinut, olit 18-vuotias.
Kuulin äänesi, katsoin sydämeesi
ja näin, että olit todella lahjakas, mutta olit levoton.
Mutta hämmästyttävää sinussa ihmisenä on se,
että pystyt tuomaan ongelmasi
ihmisten eteen ja selviämään niistä.
Ja kun pääset niistä yli, se inspiroi meitäkin.
Malja sinulle, Mary.
Olet todellakin kuningatar.
Juuri niin!
-Kippis. -Kiitos paljon!
Haluan kiittää teitä siitä, että pysyitte kanssani
ja uskoitte, että pärjään seuraavaan syntymäpäivään,
sillä en uskonut selviäväni.
Elämä näyttää hyvältä,
mutta Jumalan kauniiden asioiden keskellä
on myös koettelemuksia.
Valitsen elämän ja valitsen hyvän.
Jatkan Maryn kehittämistä
niin henkisen, hengellisen kuin fyysisenkin osalta.
Rakkaani on minun Maryni, pikku Maryni ja iso Maryni,
hämmentynyt Maryni, kaikenlainen Maryni.
Kesti jonkin aikaa päästä tähän.
Ja kun me... Olemme melkein 50 ja käyttäydymme huonosti.
Tämä on vasta alkua. Ette ole nähneet vielä mitään!
Siispä kiitos kaikille. Olen kiitollinen
enkä anna kenenkään viedä voimiani...
-Juuri niin. -...tai iloani enää koskaan.
Ihmisenä oleminen on vaikeaa.
Mutta luulen, että olen kehittynyt
siinä suuresti.
Mutta sydämeni on aina sama.
Sydämeni on se pikkutyttö Yonkersissa.
Sydämeni on se teini, joka yrittää selvitä, kun on vaikeaa.
Sydämeni ei koskaan unohda ympäristöä, jossa vartuin.
Se palaa sinne auttaakseen muita.
Kehitys on sitä, ettei pelkää totuuden ja itseni paljastamista,
jotta voin koskettaa muiden elämää.
-Haluatko toivoa? -Minä toivoin.
Et tainnut toivoa.
-Toivo. -Mistä tiedät?
Esitä kaksi toivomusta, koska ymmärrän sinua.
Selvä, en halua toivoa, joten menen eteenpäin ja uskon,
että sydämeni toive toteutuu.
-Aamen. -Aamen!
Omistan tämän elokuvan Andre Harrellille.
Kaipaan sinua valtavasti ja rakastan sinua koko sydämestäni.
Valosi oli aina niin kirkas, että se piti jakaa meidän kaikkien kanssa.
Kiitos, että uskoit minuun ja annoit mahdollisuuden.
En koskaan unohda sinua.
Rakastan sinua, tyttäresi, Mary J. Blige.
Tekstitys: Mirja Muurinen
Luova tarkastaja Pirkka Valkama