Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Hva gjør en person usedvanlig?
Alle vil være normale...
GRATULERER MED DAGEN
Men ingen vil være vanlig.
Og hva er normalt?
Vi ser alle de vakre bildene på feeden vår.
Normal fest, normal familie, normal, søt liten jente.
Men det er alltid mer bak fasaden.
For det meste virker Lindy ganske normal,
men dypt i DNA-et sitt har hun en gave.
Noen kaller det en tilstand, eller enda verre, en lidelse,
som bare venter på å bli aktivert.
Og det gjør henne alt annet enn normal.
Når folk gjør noe ondt,
kan ikke Lindy styre seg.
Hvis hun hadde hatt en normal, kjærlig familie,
kunne hun kanskje blitt usedvanlig.
Men akkurat som Lindy hadde mamma og pappa sine egne demoner.
Om det var mammas piller som gjorde henne så trøtt,
eller at pappa ble så sint når han drakk for mye,
får vi aldri vite.
Men uansett hva det var, fikk Lindy aldri den kjærligheten hun trengte.
I stedet ble hun sintere og sintere,
og lidelsen ble verre og verre.
Og da foreldrene fikk diagnosen,
kalte legene det "uregelmessig eksplosiv lidelse".
OVERFØRING AV VERGEMÅL FOR LINDY LEWIS
KONG EDMUNDS SYKEHUS CHISWICK, LONDON, STORBRITANNIA
Hun kunne ikke leve trygt i verden,
og ingen ville være trygge rundt henne.
Så for å leve i det hele tatt
måtte hun leve alene,
isolert fra andre, til kuren ble funnet.
Den enorme mengden kortisol som strømmet gjennom Lindys kropp,
gjorde henne raskere og sterkere enn normalt.
Og det gjorde henne utrolig attraktiv for visse interesserte.
Men tilstanden gjorde henne også ekstremt ustabil.
Og mye, mye sintere enn vanlig.
Lindy var svært oppfarende.
Når hun ble provosert, eksploderte hun.
Før hun fikk kontroll, var hun ikke nyttig for noen.
Livet som menneskelig labrotte begynte.
Resultatene var blandet.
Så de tenkte kanskje militæret ville gi henne struktur
til å kanalisere hennes unike talenter.
Eller kanskje ikke.
Stopp!
Vekk fra ham, nå!
De var så snille og omsorgsfulle.
Rart at det ikke hjalp.
Alle disse "kurene" gjorde det selvsagt bare verre.
Man skulle tro de ville lære å ikke å gjøre henne sint.
Det så mer og mer ut som
de ville bare låse henne inne og kaste nøkkelen.
Lindy ville være alene... for alltid.
Men så, et gjennombrudd, en sjanse til å bli normal.
Behandlingen var brutal, barbarisk, opprørende
og overraskende effektiv.
STØT
Dette er latterlig. Jeg har ventet i fem minutter.
Hvor vanskelig er det å finne bilnøkkelen?
Beklager, bare gi meg et øyeblikk.
Er "jævla idiot" stillingsbeskrivelsen?
Beklager, det er en million nøkler her.
Og du er for dum selv til en minstelønnsjobb.
-Er dette nøkkelen din? -Ja, det er nøkkelen min.
Beklager.
Dette er min bil.
-Du glemte noe. -Hva da?
Manerene dine.
-Er dette nøkkelen din? -Ja, det er nøkkelen min.
Greit, du...
Ikke forvent tips.
Justin? Hei. Jeg heter Lindy.
Hei.
Jeg blir ikke.
Jeg tenkte en date kunne være gøy, men jeg er ikke i humør.
Jeg ville ikke stikke uten å si noe,
-for jeg er ikke helt jævlig. -Nei vel.
Dette er faktisk ikke den verste daten min.
Jeg er lei for det. Beklager.
Herpes. Og herpes, klamydia og vorter.
-Ja vel. -Jenta bare lirte av seg
alle kjønnssykdommer hun hadde.
Det var uventet.
Ja. Vorter er vanligvis det, ikke sant?
Har du ingen katastrofehistorier?
Jeg? Nei, jeg dater ikke så mye. Nei.
Fordi du alltid går før de begynner?
Nei, jeg pleier ikke å komme inn engang.
Hvorfor ikke?
Jeg hater folk.
Hvilke folk?
Folk som snakker med mat i munnen,
folk som tygger for høyt, folk som nynner.
Menn som går med jeans og sandaler.
-Jeg orker ikke folk som går for sakte. -Nei.
-Eller som ber deg ha en fin dag. -Jeg vil kanskje ikke det.
-Eller folk som snakker i heiser? -Ja.
Bortsett fra folk som fiser i heiser. Det er verre.
Fiser du i heiser?
-Fiser du? -Nei, jeg er fra England, vi...
-Er vi klare til å bestille? -Jeg blir ikke, så jeg vet ikke.
Hvis hun ikke skal spise med deg, trenger vi bordet tilbake.
-Ja vel. -Nå.
Greit...
Da tar jeg...
Da tar jeg bare kyllingen.
Fisk, takk. Uten pinjekjernene.
Vi gjør ikke menyendringer.
Men jeg er allergisk.
Slik er reglene våre.
-Pasta da, takk. -Den har valnøttsaus.
-Hva med svinekoteletten? -Pistasjeskorpe.
-Kanskje du kan foreslå noe. -Ikke ta den tonen med meg.
-Jeg gjør ikke det. -Jo.
Du gjør det umulig for meg å imponere daten min. Det er pinlig.
Hva med kyllingen?
Klart det.
Takk.
-Si ifra hvis du trenger noe annet. -Takk.
Om du planla å knivstikke henne, hadde det vært greit for meg.
-Jeg må tisse. -Ja vel.
Straks tilbake.
Ikke sant?
En fyr sa nettopp til kona at han har et forhold.
En gammel dame satte fast gebisset i biffen.
Men du skulle sett den første daten jeg serverte.
Jeg var litt tøff med fyren, og han gråt nesten i servietten.
Og daten hans bare satt der og så på at han vred seg.
Herregud, det var så pinlig.
Det er gøy å kødde med gjestene.
Som mitt eget private sirkus.
Fyren var allergisk mot stort sett alt på menyen.
Det var patetisk.
Vet det.
Ikke...
Hun ringer deg tilbake.
Faen!
Er ikke du et fint støkke...
Faen.
Det funker ikke.
Greit. Fiks det.
-Du bygger antakelig opp toleranse. -Nei.
Dette er banebrytende, radikal behandling.
Du får sikkert Nobelprisen når du er død.
-Er det en trussel? -Kan du fikse det?
-Ja vel. -Greit.
Her.
Du må ha hatt sterke følelser,
siden systemet ble overstyrt.
Ja, jeg har et unaturlig høyt kortisolnivå,
så jeg har sterke følelser hele tiden.
Men du kan ikke fortsette å bruke biokjemi som unnskyldning hele tiden.
Så jeg antar at daten var skuffende?
Gitt at primærfunksjonen var å teste
om jeg kunne delta i en vanlig sosial situasjon
uten å slå noen, så vil jeg si ja.
Det var en stor skuffelse.
Hvor hardt skadet du ham?
Jeg kom ikke til ham.
-Hvem kom du til? -En servitør.
Det spiller ingen rolle. Greia di mislyktes.
Dette er ingen kur, Lindy, det har jeg jo sagt.
Den eneste måten vi gjør fremskritt på,
er om du begynner å avfinne deg med fortiden din.
-Jeg har fortalt historien min. -Det er forskjell
på å snakke om fortiden og faktisk jobbe gjennom den.
Kvelning?
Halspulsåren.
Stilig. Her.
Jeg har økt spenningen,
men menneskekroppen har begrensninger.
Du bryr deg ikke om meg. Jeg er bare et eksperiment.
Hvorfor skulle jeg risikere livsverket om jeg ikke brydde meg?
Hvorfor vil du ikke innrømme at du liker fyren?
Fordi jeg ikke gjorde det.
Nei vel.
Spiller ingen rolle.
Jeg tror gårsdagen beviste at eksponeringsterapi ikke virker.
Hva vil du at jeg skal gjøre?
Sette igler på huden din?
Bore hull i hodet ditt for å slippe ut demonene?
Tvinge deg til å drikke din egen urin?
-Det har jeg prøvd. -Motbydelig.
Uansett tror jeg virkelig du må innrømme
at svaret på alle dine problemer er nær menneskelig kontakt.
Penis fikser meg ikke, dr. Freud.
Jeg har prøvd det.
Du liker fyren, så ha et forhold for én gangs skyld.
Dra til helvete.
-Jeg snakker om kjærlighet. -Jeg vil ikke ha kjæreste.
Jeg ville banket tennene i halsen på ham.
Kanskje ikke. Men hvorfor gå fra en
som fikk deg til å føle noe?
Jeg går fra deg, og du går meg på nervene.
Takk.
-Sees neste uke! -Gleder meg.
LIVET HANDLER OM KONTAKT - TA SAMTALEN
VÆR DIN EGEN SJEF OG HA DIN EGEN PLASS
Herregud, det var så godt.
-Tusen takk. -Ikke dårlig, hva?
-Jøss. -Ikke en bedriten servitør i sikte.
-Nei. -Jeg er glad du ringte.
Ville ikke misse en ny sjanse til å skuffe et pent ansikt.
Hvordan har du tenkt det?
Jeg vet ikke.
Kommer an på om du synes teite revisorer er kule.
Det kommer an på hvem du jobber for.
Jeg jobber for et privat selskap. En fyr som heter Barry.
Og hva gjør du?
Pleide å jobbe som vekter.
Så du vet litt om håndjern?
Mindre BDSM. Mer dørvakt i en lusen bar.
-"Mer dørvakt..." -Hva så?
-Du veier knappe 50 kilo. -Det handler ikke om størrelse.
Hva handler det om?
Andre ting som fart og utholdenhet, fryktløshet, sånne ting.
Ja vel. Hva skjedde?
Jeg søker for tiden en ny karrierevei.
-Du fikk sparken. -Det var ikke min feil.
Det var helt min skyld, jeg vet ikke.
La ikke hjertet i det.
Nei vel?
Hva legger du hjertet i?
Jeg liker fotografering.
Hva tar du bilder av?
For det meste nakne revisorer.
Bare folk som driver med sitt.
Jag tar bilder på mobilen for moro skyld. Det er egentlig ikke...
Høres kikker-aktig ut.
Ja, jeg onanerer hele tiden.
Beklager hvis jeg virker kjedelig.
Takk for unnskyldningen. Jeg kjeder meg.
Jeg kan ikke gjøre noe med det.
-Det er et par ting du kan gjøre. -Hva da?
Kanskje dette er en feil.
Jeg må advare deg. Jeg er dritdårlig på dating.
Hvor ille kan du være?
Ganske ille.
Jeg er ikke redd for deg.
Kanskje du burde.
Vent...
Det er...
De er...
-De er... -Er det noe...
Noe kinky, eller...
Nei.
Nei vel.
Saken er, Justin, jeg...
Du.
Det er ingen stor sak.
Det er greit.
God morgen.
Eller ettermiddag.
Du var så søt mens du sov, jeg ville ikke vekke deg.
Jeg er ikke vant til å bli kalt søt.
Du er det når du senker forsvarsverket.
Du har en rar leilighet.
Fint rar.
Hva er greia med alt plastdekketøyet?
-Har du nettopp flyttet inn? -Nei, jeg hater bare å vaske opp.
I tillegg til verdens dyreste wienerbrød
kjøpte jeg noe til deg.
Jøss. Er jeg god i senga?
Ja.
Å herregud!
Nei, det er for mye.
Nei da.
Jøsses.
-Liker du det? -Elsker det. Takk.
Forresten, det i går kveld... Det gjør jeg aldri.
-Ikke? -Nei, aldri.
Jeg er glad du gjorde det.
Du er full av overraskelser.
Og den minste er denne situasjonen.
Vil du utdype? Nå som vi kjenner hverandre bedre?
Ja...
Vet du hva? Du trenger ikke, beklager.
Jo, jeg vil.
Jeg går på en ny behandling.
-Du skal vel ikke å dø fra meg? -Nei.
Typisk min flaks.
Jeg møter en fantastisk kvinne som har seks måneder igjen?
Nei, jeg har problemer med impulskontroll.
Og denne hjelper meg å ikke ha det.
-Som Tourettes? -Nei.
Lite grann mer intenst.
Har du prøvd meditasjon eller noe?
Ja, på en måte.
Yoga.
Medisinering.
Ekstremsport.
Jeg har prøvd en hel masse ting, lært mange ubrukelige ferdigheter,
og dette er det som hjelper.
Jeg ser ikke noe galt med deg.
Nei. Jeg må på jobb.
-Kan du ikke si at du er syk? -Jeg er sen. Nei.
-Barry knuser ballene mine. -Ja vel.
La ballene være slik de er, de var bra.
Kan du ikke si at noe skjedde med en annen kunde?
Jeg har bare en, og han betaler for eksklusiviteten min, så...
-Greit? -Greit.
Kom hjem til meg i kveld. Jeg lager mat.
Jeg er en jævla ninja med et stykke kveite.
Ja!
Drosje!
Drosje! Stopp!
-Herregud! -Det går bra!
-Hva er det? -Det er greit! Slapp av.
-Du er tidlig ute. -Glad for å se deg.
-Hvorfor det? -Fordi du er et geni.
Du er et dristig, blankpolert geni.
Jeg er kurert.
Møtte du ham igjen?
Og jeg fikk en impuls,
men brakk ikke beina hans, knuste fjeset eller klasket til ham...
Det var faktisk litt klasking, men det var varmt og romantisk
og skittent...
Fremskritt.
-Veldig bra. -"Veldig bra"?
Det er fantastisk!
Jeg tok av vesten.
-Jøss. -Et par uker til,
så trenger jeg ikke denne.
Flott, men jeg tror det er midlertidig eufori.
Jeg får ham ikke ut av hodet.
Hendene, ansiktet, håret lukter fantastisk...
-Ja vel. -Å, penisen!
Jeg ringte deg nesten midt oppi det.
Den rullet seg ut i ti ganger lengden, som en reiseparaply.
-Jeg har hørt om det. -Ja.
Aldri sett det. Vokste. Utrolig!
Ja. Jøss.
Visste ikke at de fantes.
-Han lager middag til meg i kveld. -Slutt.
Fisk.
Fisk? Men du liker ikke fisk.
-Nei, men folk endrer seg. Jeg endret meg. -Det gjør de.
Sant. Kan vi ikke sette oss og la oss ta en prat om dette?
Kjedelig. Jeg vil feire!
-Kan vi åpne en flaske? -Nei, klokka er ti om morgenen.
Du er en dårlig venn.
Jeg er ikke vennen din. Jeg er psykiateren din.
Jeg vil endelig snakke om pikk, så du burde sikle.
Æsj. Nei.
-Sett deg. -Jeg trenger ikke time i dag.
Jo, for du er manisk,
og det gjør meg engstelig og bekymret for deg.
-Ikke vær engstelig. -Jo.
-Glad i deg. -Greit. Glad i deg også.
-Mer glad i deg! -Jøssenavn...
KLAR FOR MIDDAG? JA VISST
Hallo?
Justin?
Nei. Dette er betjent Vicars. Drapsavsnittet.
POLITISTASJON
Hvordan vet dere at det var drap?
Liket ble funnet i en søppelcontainer med to skuddsår i hodet.
Var dere sammen lenge?
I kveld skulle bli vår tredje date.
Han skulle lage middag til meg.
-Det var fisk. -Laks?
Kveite.
Kjenner du noen venner? Familie, kolleger?
Nei, jeg vet at han er revisor.
Han var revisor.
Men han hadde bare én kunde. En fyr som heter Barry.
Vi skal finne morderen.
La oss ikke gi falskt håp. Statistisk sett er det usannsynlig.
Det gjør jeg ikke. V sier at vi gjør vårt beste.
-Noen foretrekker ærlighet. -Og noen medfølelse.
-Kan jeg få se ham? -Nei.
-Bare familie. -Kan jeg snakke med familien?
-Har ikke funnet noen. -Hvem har noe imot at jeg ser ham?
-Regelverket. Vi har regler. -Hun elsker regler.
Vi kondolerer på det dypeste.
Høres ut som fyren din var innblandet i en lyssky virksomhet.
Du slapp lett unna.
Ring oss hvis du husker mer.
Takk.
Hva i svarte helvete var det?
Hun var lei seg. Hun sørger, og jeg prøver bare å trøste henne.
Jeg tror hun er sint.
Jeg tror ikke det.
Derfor liker du henne.
Du liker dem med litt oppdemt raseri.
Bedre i senga.
Helt til det slår tilbake på deg.
"Jeg er en stor og sterk politimann.
"La meg omfavne deg og trøste din sørgende vagina."
Jeg vil trøste vaginaen hennes.
Det er ingen stor greie.
Han fikset meg, og nå er han død!
-Det virker ikke. -Jeg gir deg noe beroligende.
Du må slutte å gi deg selv sjokk.
Jeg er ikke redd for deg.
Lindy?
Hvor er den?
Du holder den.
Hvordan føler du deg?
Som om jeg vil knuse skallen din med bare nevene.
Det var leit med Justin.
Men de virket som det var uviktig.
-Hvem? -Politiet.
Ikke fokuser på dem, fokuser på deg selv.
De trodde sjefen hans hadde noe med det å gjøre.
Selvfølgelig. Ikke sant?
Han hadde én kunde. Litt merkelig.
-De finner nok ut av det. -Faen ta dem.
Nei, jeg må finne den som gjorde dette.
Jeg må snakke med sjefen til Justin.
-Hva om du tar et øyeblikk? -Hva om jeg knakk nakken din?
Jeg skal finne jævlene som gjorde dette.
Hvis du går den veien, blir du aldri bedre.
-Faen! -Du kommer til å drepe noen.
-Ja. -Vent, jeg må fortelle deg noe.
Noen gråter, noen drikker og noen skriver bedriten poesi.
Jeg skader folk.
Kan like gjerne utnytte det.
Vicars.
Hei, betjent Vicars.
Jeg må snakke med deg.
Jeg tror jeg har mer informasjon, men jeg er redd.
Kan dere møte meg hjemme hos meg?
Ja, vi kommer straks.
Hallo?
Hei, Lindy. Det er betjent Vicars.
-Lindy? -Hallo, betjent.
-Du er sint, ikke sant? -Hvorfor stjeler du bevis?
-Fordi jeg vil finne ut hva som skjedde. -Det er min jobb.
Og hvordan går det?
Jeg fant deg, ikke sant?
-Hva? -Partneren min vil anholde deg
for forstyrrelse av etterforskning, ran og en rekke andre ting
fordi hun er latterlig grundig.
Jeg ville gi deg sjansen til å komme inn på egen hånd
og oppklare denne misforståelsen. Uten fengsling og sånt.
-Hun er på vei opp nå. -Helvete!
-Hvor er du? -Parkert utenfor.
-Hun skal vel ikke skyte meg? -Nei.
-Stå stille! -Faen!
Men kanskje.
Du skal legge armene over hodet. Jeg setter på deg håndjern,
tar deg med på stasjonen og tar deg i arrest.
-Hva om jeg har andre planer? -Da skyter jeg deg.
Og kaster bort tid med å skrive en rapport.
Istedenfor å jakte på morderen til kjæresten din.
Var ikke kjæresten min ennå.
-Forpliktelsesfobi? -Det var tidlig.
Som om ikke dating i byen er vanskelig nok.
Du finner endelig en god mann og pang.
To kuler i hjernen.
Partneren din er morsom.
Hei, Nevin.
Er det... Tuller du med meg?
Gi meg telefonen.
Ikke si at du nettopp ringte drapsmistenkte.
Beklager, jeg har en dårlig dag.
-Stå stille! -Jeg drepte ham ikke!
Megge!
-Hallo? -Hei, betjent.
Er alt i orden der oppe? Er Nevin ok?
-Litt opptatt for øyeblikket. -Opptatt med hva?
Å huske hvordan jeg girer.
Hva...
Dumme jævel!
Svarte faen, jeg kjenner den lyden.
Det er en McLaren 600LT Spider.
Det er en bil.
En veldig rask en.
Er du fortsatt på telefonen med det gale fittetrynet?
Faen ta. Kjør!
Hvor lærte du å kjøre?
-Prøver du å ta henne? -Jeg gir bånn gass.
Det er vanskelig å fokusere når dere kjekler.
Å fanken!
Kom an!
Jeg begynner å få teken på giringen.
Faen!
Helvete!
Bli på telefonen. Jeg prøver å hjelpe deg.
Ja vel.
Jeg må konsentrere meg nå. Fin prat.
Nei, vent! Gjør du dette, er du på egen hånd.
Som vanlig.
Faen ta!
Jeg prøver å hjelpe. Du kommer til å få noen drept.
Om dere tror jeg hadde noe å gjøre med Justins død,
stinker dere i jobben.
-Vi tror ikke det. -Snakk for deg selv.
Pokker ta!
Ja!
I helvete... Jeg gjør ikke det der.
-Ikke kødd med meg nå. -Greit!
Hvis du ikke kan fastslå årsaken til utbruddet,
aner du ikke hvor mange zombier du må drepe.
En lyssabel ville løse begge problemene.
Vil du spesifisere et ekte scenario?
Ja, en ekte zombie-apokalypse.
Dessuten er det ingen måte å lade lyssabelens diatium-kraftcelle på
når den er utladet.
Diatium-kraftceller utlades ikke, de resirkuleres.
Hvem er sjefen her?
Jeg er daglig leder.
Da er du den siste jeg vil snakke med.
Jeg trenger noen som vet hva de gjør.
Hvem er den største nerden?
-Andy. -Andy.
Andy.
Glemt passordet eller noe?
Nei, det er "mannen jeg elsket, ble drept, og jeg stjal mobilen hans fra politiet,
"så nå må jeg finne dem før politiet så jeg kan drepe dem."
Kult.
Og... vi er inne.
Jøss. Du er god.
Så klart.
Ikke mye her. Ingen historikk.
Må være en kontantkorttelefon. Er kjæresten doplanger?
Nei. Revisor.
Det vil si, han var ikke... Vi var ikke ennå...
Skjønner.
-Ikke jeg. -Fes munnen din, Doug?
Beklager.
De siste syv samtalene kom fra en forlatt bygning i sentrum.
-Lyssky. -Hva betyr det?
Ikke sikker. Vi ser hvem eieren er.
Barry Kasparzki.
På FBI-listen over våpenhandlere.
Svarte faen!
Det er fyren.
-Hvor mye skylder jeg deg? -Du har ikke råd til meg.
Takk.
Gutter!
Hva det enn er, kan vi sikkert snakke om det.
-Penger. -Ja.
Liker du ikke veddemål?
Er det for sent å sette en dollar på han andre?
For du er bløder og mister venstreslaget.
Hva skjer?
Er du Barry? Jeg antar det.
Du virker som du har mest på spill her.
Hva vil du?
Jeg vil snakke om telefonsamtalene dine med revisoren som jobber for deg.
Drepte du ham?
Hva er du? Purk? FBI?
Å nei. Kjæreste.
Jeg mener, jeg sier "kjæreste".
Vi var på to dater, men jeg var virkelig håpefull.
-Jeg krysset fingrene. -Jeg drepte ham ikke.
-Du vet hvem det var. -Antakelig.
Fantastisk.
Det sparer meg for mye bryderi.
-Du er en knupp. -Jeg sa ikke at jeg skulle si det.
Skal jeg gå gjennom alt fra ansiktstramping
til beinknekking?
Greit. Hør her.
Hva om jeg slår tre av dine beste menn og du gir meg navnet?
Høres gøy ut.
Du, du og du.
Men ikke tre på rad.
Alle samtidig.
Jeg liker en mann som utfordrer meg.
Så hva er reglene?
Ingen regler.
Greit.
Flaks.
Det holder!
Slåsskampen er over.
Ut, alle sammen.
Om han hadde et større adamseple, ville dette funket for meg.
Du har vel ikke noe imot det? Jeg er bare litt uttørket etter det.
Jeg trengte det. Skulle du si hvem som drepte Justin?
De mennene der
jobber for meg, respekterer meg og hyller meg.
De gjør dette fordi de vet at jeg holder ord.
Men slike forretninger liker jeg å holde privat.
For sannheten er
at alt jeg har, skyldes én ting, og bare én.
Og det er at jeg aldri har vært en som holder ord.
Så ha meg unnskyldt, jeg vil ikke ha forretninger på dressen.
Hva er det med ekle, gamle menn som alltid undervurderer kvinner?
Interessant ballefarge.
Hva kaller vi den? Okseblod? Gulrot?
Akkurat som en kvinne, rett på nøttene.
Bare når jeg har det travelt.
Selv om evolusjonen ikke har vært snille mot dere
og satt av- og på-bryteren
dinglende foran ethvert rovdyr som kan ta for seg.
Så hvem drepte ham?
-Jeg vet ikke. -Ikke vær dum.
Gareth Fizel!
Gareth Fizel?
-Han er sjefen min. -Hvorfor skulle han drepe revisoren sin?
Kanskje han jukset med regnskapet.
Selv ikke myndighetene er dumme nok til å prøve å ta Fizel.
Er du virkelig så dum?
Jeg tror jeg er akkurat så dum.
Nyter du det?
Bakgrunnssjekken kom inn.
Den lille kjæresten din
har en historie med vold, overfall og trakassering.
Interessant jobbhistorie også, graderte greier.
Så hun har ferdigheter og et sinneproblem, ikke en god kombinasjon.
Jeg tror ikke hun er typen som blåser hodet av kjæresten.
Helst ikke, ellers er det din tur.
Hun har kort lunte, det gjør henne ikke til morder.
Dette skjer når du ikke følger reglene.
Av og til overstyrer sunn fornuft regler.
Egentlig ikke.
Jeg liker å være den overlegne i dette forholdet.
Hva skal jeg spise?
Jeg skal se hva jeg kan ta fra skuddofferet ved siden av.
Du tar alltid så godt vare på meg. Takk!
SAKSRAPPORT LINDY LEWIS
FAR: PETER LEWIS AVDØD MOR: PAMELA LEWIS AVDØD
Allergisk mot lateks? Du er ikke gøyal.
Jøss! Imponerende urinproduksjon, bra for deg.
Glem det.
Jeg rømmer, og du blir ydmyket når du prøver å ta meg.
Jeg kjøpte blomster, men ga dem til en dame i heisen.
Hun hadde nettopp blitt diagnostisert med noe fryktelig
og klarte ikke slutte å gråte, det var kleint.
Godt å se at du har det bra. Ville si takk for advarselen...
Jeg ga deg en sjanse til å gjøre det rette.
Takk for at du ga meg sjansen.
-Jeg fant ut hvem som drepte Justin. -Hvem?
Gareth Fizel.
Har du noe bevis?
Tydeligvis ikke den slags person som bryr seg om bevis.
Hva vet du om ham?
Milliardær-eremitt innblandet i en haug med saker,
så å si uangripelig.
Jeg skal gripe ham... hardt.
Og mye. Og ikke på en måte han kommer til å nyte.
-Hvor finner jeg ham? -Hvorfor gjør du dette?
Er denne Justin verdt å risikere livet for?
Ja, det var tidlig.
Jeg visste ikke om halvparten av det han drev med.
Men jeg vet at han var en fin fyr.
-Han fortjente ikke å dø på den måten. -Ingen gjør det.
Nei, men...
De fleste får meg til å ville rømme, skrike eller knekke fingeren deres.
Han var... Han var hyggelig.
Han var veldig hyggelig.
Det finnes mange hyggelige menn.
Ja. Alle er redde for meg.
Han ville lage fisk til meg.
Imperion-tårnet i sentrum.
-Takk. -Men jeg kan ikke la deg dra dit.
Du er ikke i en god posisjon til å stoppe meg.
Men det er jeg.
Å du...
Kom tilbake hit nå.
Stopp!
Beklager.
Kom tilbake, kjerring!
Hallo!
Faen.
Slutt!
Stå stille!
Ikke rør deg, ikke pust, ikke fis.
Du starter ikke noe jævelskap her.
Jeg skyter deg.
-Legg ned pistolen. -Hvorfor det?
-Fordi jeg vil at du skal være klar. -Klar for hva?
Dette...
Ta imot!
Stå stille!
Du våger ikke. Ikke gjør det.
-Seriøst? -Jeg stoler på deg.
Kan jeg hjelpe deg?
Gareth Fizel.
Det er ingen som heter det her.
Det blir mindre smertefullt for deg om du peker meg i riktig retning.
God aften.
Kan jeg være til hjelp?
Mr. Delacroix, denne kvinnen spør etter en Mr. Fizel.
Og hun truet meg.
Du har sparken.
-For hva da? -Tonen din.
Denne veien.
Det var en ganske episk pikksvinging.
Merkelig. Jeg ville trodd toppsjefen var i øverste etasje.
Det er han.
Rent slag mot armnervefletningen.
Godt gjort.
Du må være sikkerhetsvakt, med mindre dette er en skikkelig jævlig date.
Sikkerhetsleder. Og du?
I ferd med å tisse i buksa. Jeg drakk fire Red Bull på vei hit.
Er det det avløpet i gulvet er til?
Hva er disse til?
Det er en dårlig idé å ta dem, jeg trenger dem.
Til hva?
Et dårlig hjerte.
De er mine nå.
-Hvorfor er du her? -Jeg må treffe sjefen din.
Angående hva?
Han drepte Justin.
-Hvilken Justin? -Revisoren hans.
Hvorfor skulle han ha drept din Justin?
Vet ikke. Kjedelig bokholder
forfalsker regnskapet for suspekt våpenhandler,
blir plutselig drept og kastet i en container?
Høres ut som han hadde informasjon å avsløre.
Virket som en solid ledetråd.
Og så fortalte Barry meg det.
Er du i slekt med avdøde?
Nei. Jeg var...
-Nei, vi var... -Skjønner.
-Gjør du? -Nei.
Og det vil jeg heller ikke.
Jeg skal gi deg en sjanse til å forsvinne fredelig herfra.
Hva om jeg ikke gjør det?
Da finner du ut hva dreneringssystemet er til.
Og... jeg beholder disse.
Redningsvesten min.
Jeg trenger vesten min.
Beklager forstyrrelsen.
Vi har hatt besøk, en kvinne.
Hun er underlig.
Jeg må ut av bilen.
Kan du slippe meg ut av bilen?
Jeg vil ikke bli for familiær, men jeg må kjøre deg hjem.
Lås opp døra og slipp meg ut!
Spurte om en revisor.
Et problem?
Slipp meg ut av bilen!
-Du? -Slipp meg ut!
Jeg var usikker på hvem som kunne visst at hun var her,
så jeg valgte å la henne gå.
Men et stort nok problem til å bry meg.
Beklager!
Snarere en ukjent variabel.
Du vet... Jeg liker ikke ukjente variabler.
Håndter henne.
Vær så snill, hjelp meg.
Faen!
Hva gjør du her?
Jeg mistet apparatet mitt.
Har du et annet her? Jeg trenger det virkelig.
Hva skjedde med lampen?
Jeg tenkte at om det ble skikkelig ille, kunne jeg bite i begge ender.
Ikke gjør det.
Beklager.
Takk.
Har du sett filmen Old Yeller?
Ja. Det er en klassiker.
Ikke jeg, men jeg vet hvordan den ender.
Så hvis jeg prøver på noe, drep meg.
Om jeg lager denne greia, slutter du å jakte på fyren?
Nei, men jeg kan love
at ikke flere uskyldige blir skadet underveis.
Greit.
Vil du ha kinamat?
Der er Kung Pao-kylling og noe søtt og surt
og noen eggruller og sånt.
Du burde spise noe.
Men ikke rør den stekte risen med reker, den er min.
Jeg henter vesten.
UTSETT
Herregud! Hva er det du gjør?
Jeg gjemmer meg for gatepolitiet. Hva gjør du?
Er det politiforspill å sitte utenfor hos meg?
-Har du på deg trusene mine? -Jeg gjør jobben min.
Jeg ser vi har tatt en ny narkolord.
Han ble sendt hjem fra skolen fordi han satte fri klassens kjæledyr.
-Hamster? -Kanin.
Du, hør her...
Det er noen ganske ekle karer på sykehuset.
Og deres beskrivelse av en sinnsforvirret psykopat matcher deg.
Hva? Lille meg? Hvordan kunne du tro det?
Ikke kødd med meg.
Greit, men ikke nå. Du må passe på dette.
-Jeg dumper ikke bevis for deg! -Jeg ber deg ikke om det!
Jeg gir deg sjansen til å overgi deg.
Ok, det skal jeg, men ikke ennå.
Hør på meg.
Fizel er ikke en ussel skurk.
Han kommer til å lete etter deg og drepe deg.
Han har allerede prøvd.
-Jeg tror noen har vært i leiligheten min. -Nok.
-Ikke ditt valg lenger. -Nei.
Det er en veldig dårlig idé. Jeg har... en tilstand.
Det klikker for meg. Jeg mister kontrollen og skader folk.
Jeg har et apparat som gir meg elektrisk støt
så jeg kan hindre at det skjer.
Men jeg vil ikke skade deg eller noen andre.
Tror ikke du vil skade meg.
-Ikke? -Nei.
Ville du latt meg være alene med ham?
-Ja. -Pisspreik.
-Tror ikke du ville skade ham heller. -Sikker?
Hvordan føles den greia?
Kom an.
-Hva er det du... -Her.
Vet du hva det sier meg?
Jeg er mye mer ødelagt enn du trodde.
Nei, det sier meg at du heller vil skade deg selv enn noen andre.
Nevin sier jeg er mildere fordi du er kvinne.
Hun sier jeg er snill mot deg.
Har hun rett?
Jeg behandler deg annerledes fordi du er det.
-Ingen leter etter meg nå. -Lindy!
Hva er det? Pappa?
-Lindy, hør på meg. -Jeg er litt opptatt for øyeblikket.
Jeg vil ikke leke mer.
Du må slutte å lete etter Justins morder, du blir skadet.
Jeg vet hva du er i stand til. Jeg har lest om det.
Er du ferdig med å søke på meg?
For jeg gjør det jeg må.
Jeg vil ikke at du ender opp død.
-Bare la oss gjøre jobben vår. -Og så?
Betyr det at du går inn og arresterer Fizel?
Tenkte meg det.
Faen!
Jeg håpet å få se deg.
Liker du hummer?
Jeg har alltid ment det var overvurdert og overpriset.
De fleste vet ikke
at hummer hører hjemme i samme biologiske phylum som kakerlakker.
De er begge leddyr med segmenterte kropper.
De har begge de samme sammensatte øynene og leddbaserte bein.
Selv kjøttet deres er det samme.
Hummere må kokes levende.
Kakerlakker må forgiftes.
Jøss, stygg og kjedelig.
For en vinnende kombinasjon.
Hva har dette med meg å gjøre?
Du er et merkelig eksemplar.
Vet ikke hva slags phylum du hører hjemme i.
Ikke jeg heller.
Det er noe terapeuten min og jeg fordyper oss i.
Jeg forstår at du er her for å drepe meg.
Noe med en revisor?
Kjæresten din?
Vi kalte ikke forholdet noe ennå, men han var ganske spesiell.
Jeg dreper mange.
Jeg antar noen av dem kan være revisorer.
Beklager at jeg drepte din.
Unnskyldning ikke akseptert, ekle faen!
Uhøflig.
Du er sannelig en sjelden art.
Jeg er glad for jeg tok denne muligheten
til å ta en skikkelig titt på deg.
Men kan det gjøres...
...uten at du slår meg i hodet denne gangen?
Faen.
-Baller. -Ja, faens baller.
Jeg får følelsen av at det ikke blir kake og juice etter dette.
Ikke til deg.
Vent.
Justin... Var det du som skjøt?
Nei.
Men jeg ønsker det.
-Dette tar et øyeblikk, så len deg... -Faen!
-Slapp av, nyt turen. -Hva gjør du med meg?
Vet du hva eksanguinasjon betyr?
Tapping av blod.
Jeg har noen spørsmål.
Hvordan finner jeg Fizel?
Hvor tror du at du skal?
TILGANG INNVILGET
Gjør deg klar til å dø, din syke faen!
Justin.
Bravo. Godt gjort.
Jeg må innrømme, Lindy, helt på slutten der,
det trodde jeg ikke du hadde i deg.
Så unnskyld, jeg bestemte meg for å ta meg av Fizel selv.
Hva er du dekket av? Er det den tiden av måneden?
Men du...
Jeg så deg. Hvordan...
Fyren i kisten?
En boms fra gata.
Herregud.
Betalte bare rettsmedisineren.
-Hvorfor? -Jeg måtte få Fizel ut av veien.
Men CIA kan ikke operere på amerikansk jord.
Selv myndighetene ville ikke vært dumme nok til å gå etter ham.
Nettopp.
Jeg trengte noen utenfra.
Noen til å trekke oppmerksomheten bort fra meg selv.
En som ikke kunne spores tilbake til meg.
Så du valgte meg? Hvorfor?
En sterk anbefaling fra dr. Munchin.
Hvem tror du finansierer hans sinnssyke eksperimenter?
Jeg visste at du var spesiell.
Ja. Min lille kamikazehund.
Hva snakker du om?
I andre verdenskrig festet de bomber til hunder
og trente dem opp til å løpe inn i fiendens tanks.
Valpene trodde de skulle få en godbit,
men ble detonerte til hundeburgere.
Så jeg måtte bare finne ut hvilke godbiter jeg måtte bruke
for å trene deg til å ta Fizel.
Og hvis du mislyktes eller ble drept,
kostet det meg ingenting. Det var derfor du var perfekt.
-Hvor er bilen min, forresten? -Hvem i helvete er du?
Hvem jeg er?
Den eneste som hindrer den gamle dritten i å drepe uskyldige mennesker.
Fizel var en ressurs som ble en byrde.
Alle ville ha ham død, men ingen kunne røre ham.
Og tror du denne masochistiske dritten ville stoppet noen gang?
Ikke så usårlig lenger, er du vel, kjekken?
Din usle drittsekk.
-Jeg skal faen meg drepe deg. -Du kan prøve.
Eller vi kan knulle i stedet.
Faen!
Hva er det? Vi hadde det gøy, ikke sant?
Gjorde du alt dette for meg?
Du må virkelig like meg.
Hva faen?
Var det for sterkt for deg?
Beklager, jeg mekket litt.
Men vet du hva? Det blir en vakker historie.
"Desperat liten ødelagt prinsesse
"hevner sin elskers død og tar deretter sitt eget liv."
Helvetes jævel!
Vet du hva? Jeg trodde du ble vanskeligere å knekke.
Det gjorde jeg virkelig. For du virket ganske forvirret.
På en interessant måte, men du var enkel.
Det viste seg at alt du trengte, var å bli knullet.
Vet du hva? Det er faktisk den tiden av måneden.
Dessverre for deg, din kødd.
Hva faen er dette?
En avskjedsgave.
Spis dritt.
-Beklager. -Jævla sviker!
Vent. Jeg ante ikke hva de skulle gjøre med deg.
Jeg antar at både Justin og Fizel er døde?
-Og nestemann? -Ok.
Nei, vent. Husk at vi satte deg fri.
Jeg trodde ikke eksponeringsterapien ville bli så ekstrem.
Nei, men det viste deg hvor enestående du er.
Du serverte meg som et lam til slakting.
Jeg hadde ingen anelse.
Men se på deg. Lindy, du er så spesiell.
-Et misfoster. Skal du skyte meg? -Hva?
Nei, jeg tror ikke det.
-Hva har du den til? -Beklager.
Du er ikke et misfoster. Du er praktfull.
Nå kan vi virkelig begynne å jobbe.
Tenk hva vi kan gjøre sammen.
Har du gått fra vettet? Du svek meg.
Jeg hjalp deg mer enn noen andre i verden.
Faen ta deg.
-Stille. -Slipp pistolen.
Vent!
-Slipp! -Jeg er ikke ferdig.
-Det gjør vondt! -Jeg skal...
-Faen! Du skjøt meg! -Jeg trodde du prøvde å drepe ham.
-Nei, fittetryne! Jeg gjorde jobben din. -Ikke kall meg det.
Du er arrestert for å praktisere medisin uten...
Greit. Hold press på det.
Ta fingeren ut av beinhullet mitt.
Litt hjelp?
Og sikkerhetsvaktene?
Selvforsvar.
Og hendelsen med startkablene?
Også selvforsvar.
Selvforsvar.
Og barselavdelingen?
Feilaktig identitet.
Hva skjedde med å leve etter reglene?
Noen regler er bedre enn andre.
Så jeg havner ikke i fengsel?
Du havner i fengsel.
Du angrep meg, og du kjørte rundt i byen som en galning
i en bil som koster mer enn årslønna mi.
Du havner i fengsel.
Sees utenfor. Så sees vi i retten.
Gleder meg, betjent.
Slik er det hver dag for meg.
De tok den av deg i ambulansen.
Så hva skjer nå?
Vet ikke. Begynne på nytt, antar jeg?
Men ingen flere blind dates.
Det er nok en god idé.
Mange eklinger der ute.
Men det finnes hyggelige karer også.
Ja.
Vær så god.
Takk.
Jeg finner vel ikke bilder av rumpehullet ditt?
Rumpehullet mitt? Nei.
-Hva slags kryp tror du jeg er? -Den typen som skyter en kvinne i beinet.
Beklager det.
Jeg kan alltids gjøre det godt igjen.
Middag en gang?
Jeg skal tenke på det.
Jeg er en utmerket kokk.
-Prøve kveite igjen. -Stikk av nå.
Noen penger til overs?
Vil du ha dette?
Greit.
Du er tilbake.
Kan jeg hjelpe deg?
Jeg bare sjekket. Det så så rasert ut fra utsiden.
Hvem er du?
Som om en bombe gikk av her inne.
Ja, dårlig varmtvannsbereder.
Hvorfor er du tilbake?
Det er min leilighet.
De fleste ville fortsatt å løpe når livet gikk i lufta.
Det er så fint at du ønsket å komme hjem for å prøve på nytt.
Unnskyld, kjenner jeg deg? Har du fulgt etter meg?
-Ja. -Hva vil du egentlig?
Du er like fresk som Munchin beskrev.
Du har gjort det bra under vår omsorg.
Jeg har rotet nok rundt med psykotiske terapeuter
og jævla CIA eller hva du nå er.
Det skjønner jeg.
Du brukte år på å bli tvunget til å undertrykke sinnet ditt.
Jeg er lei for det med Justin. Det han gjorde, var ikke tillatt.
Men nå...
Nå har du sett hvor mektig du kan være når du utnytter raseriet ditt.
-Jeg har det bra som jeg er, takk. -Har du?
Hvordan har du det?
Du er ikke normal.
Tror du virkelig at du kan leve lykkelig uten et formål?
Via vårt arbeid vil du lære å tøyle raseriet og bruke det mot de rette.
Mennesker er det mektigste uoppdagelige våpenet.
STØT
Svarte faen.
Tekst: Gry Viola Impelluso
Kreativ leder: Heidi Rabbevåg