Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRESENTERER
Clóvis!
Har du snakket med kjæresten til pappa?
-Er ikke du kjæresten til pappa? -Pappas kjæreste er tante Jussara.
Følg med.
Mamma og pappa er ikke sammen lenger.
Du skal bo hos dem.
Tante Jussara er rik! Kjemperik!
Det er best sånn, skatt, men mamma forlater deg ikke.
Jeg vil bare at du skal ha alt. Du skjønner det etter hvert.
Jeg skjønte det aldri.
Og jeg vet hva familieproblemer er. Jeg hadde flere.
Mamma etterlot meg hos pappa og tante Jussara.
Gratulerer med dagen
Ønsk deg noe!
Så dro pappa, og etterlot meg hos henne.
-Blås! -Hun giftet seg med Dirceu.
Ønsk deg, kom igjen.
Skynd deg, Clóvis.
Ja!
Så forlot tante Jussara meg også.
-Blås! -Dirceu giftet seg med Soninha.
-Ønsk deg noe, fort. -Skynd deg, gutt.
-Flott. -Så forlot Soninha ham.
Jeg bodde sammen med Soninha og Rubens.
Vi synger "Gratulerer med dagen"! Kom hit!
-Lohane! -Lohanes far.
Jeg vil ha et bilde!
Nei, Clóvis! Bli, du er i familien!
Det er Lohane, Rubens' datter. Stesøsteren min.
Vi gikk godt overens.
Det var der jeg var lengst. Vi vokste opp sammen. Jeg likte henne.
Etter hvert som tiden gikk, flyttet jeg ut for å bo alene.
15 ÅR SENERE
For å gjøre hva?
Jeg var flink til å male.
Med tiden ble jeg veldig flink. Jeg malte faktiske kunstverk.
Jeg mener, kunstverk som var falske.
Så møtte jeg en storkar som kjøpte sånne ting.
Dette er fantastisk!
Det er et verk laget av en verdenskjent kunstner!
Alle i Paris, Milano og New York vet hvem han er.
Jeg betaler halve prisen.
Hva? Vi var enige om verdien! Det vet du!
Jeg betaler halve prisen.
Ingen avtale. Bli med pappa. Kunst betaler ikke.
Fortunato, hva skjer her?
-Det er auksjonsavtalen. -Avtale?
Han vil betale halvparten av prisen. Skal jeg ødelegge maleriet
og selge ham halvparten?
Fortunato, betal ham den avtalte prisen.
Takk, senator. Tusen takk, du er en god mann.
Om du trenger noe, bare spør.
Det Portinari-maleriet? Solgt for fem ganger originalprisen.
Flott. Snakk med Fortunato.
Jeg solgte ham et maleri til en god pris.
Se.
Pappa elsker deg, men det er best sånn.
Takk, senator. Du er svært sjenerøs.
Vi ses snart.
Dagen hadde akkurat begynt. En svindler opptrer aldri én gang.
Hjelp!
-Hjelp! -Hva er det?
Kan noen komme hit?
Er det noe som plager deg?
Fluen som nettopp satte seg i kakaoen min.
Jeg svelget den nesten. Heldigvis spyttet jeg den ut.
Jeg ordner det.
Takk.
-Vi har et problem. -Hva er det?
-En flue falt i drikken hans. -Unnskyld meg.
-La oss unngå flere ydmykelser. -Ja.
Vi spanderer kakaoen.
Kakaoen?
De spanderer bare kakaoen. Morsomt!
-Hva med resten? -Resten er hele menyen. Du spiste alt.
Selv en flue!
Mine damer og herrer, et øyeblikk. Følg med, dumme jente.
Beklager at jeg forstyrrer frokosten, men vi får servert fluer i Brasil.
Du kan ikke dra uten å betale etter å ha spist alt på menyen.
Jeg skal betale, det er ikke poenget. Det vil koste deg mye.
Jeg skal betale.
-Jeg vil ha rettferdighet. -Rydd opp.
Ikke rør åstedet! Greit?
Jeg krever en obduksjon. Jeg gjør det.
Jeg greier det ikke. Det er så trist.
Den døde på slik en vakker morgen. Så dere det?
Den pleide å fly så fritt.
For en plutselig og unødvendig død!
Jeg drepte den! Jeg er forferdet!
Stakkars!
Tilgi meg, Buddha!
Ingen skade skjedd. Du trenger ikke å betale. Vi spanderer.
Du kan gå nå.
Så flott. La oss unngå flere ydmykelser.
-Ja. -Jeg tilgir deg.
Jeg skammer meg ikke.
Folk lurer oss hele tiden.
Hvorfor skal jeg betale i dyre dommer for å spise?
Én svindel etter den andre har ført meg hit,
til den viktigste dagen i livet mitt.
Dette er siste gang jeg hjelper deg med svindlene dine. Jeg er ferdig.
Flott.
Dette er min siste dag. Jeg er ferdig med deg.
Det sier du alltid.
Så ber du meg om en tjeneste en uke etter.
Jeg kjenner deg.
Jeg solgte Kristus.
Hva?
-Kristusstatuen. -Du lyver!
Hvem vil kjøpe den statuen?
En skurk, en som vil sko seg på krisen.
Jeg gjorde Brasil en tjeneste ved å svindle en korrupt forretningsmann.
Kom igjen, Robin Hood.
Du er ikke tøff nok til å gjøre det.
Jeg skal vise deg. Jeg har dokumentene.
Du våger ikke å si at dette er falskt.
Jeg har laget et nettsted med en kode så de kan sjekke.
Alt er der.
-Eier du ikke skam? -Nei, det gjør jeg ikke.
Jeg sa at det er konfidensielt og underlagt diskresjonsloven.
Jeg sa at myndighetene ikke vil ut med det for å unngå protester,
og at pressen blir betalt for å la være å dekke det.
Jeg ba om bestikkelser til ordføreren og meg selv,
til guvernøren og meg selv igjen,
så jeg kan gjennomføre avtalen.
-Kjøpte de det? -Selvsagt.
En god avtale krever bestikkelser.
For hundre år siden, i Paris,
prøvde en mann å selge Eiffeltårnet til en av de største skraphandlerne.
Det var så vellykket at han dro tilbake og solgte det igjen.
Vi er vant til å kopiere ting fra utlandet.
Kristus-statuen var uten tilsyn, så jeg solgte den. Jeg gjorde det.
SOLGT
Jeg trengte bare en korrupt mann som ville inngå avtalen.
Det finnes mange som ham.
Hvor er pengene?
-Nå? I dagslys? -Slapp av, alt er i orden.
Folk skjuler ikke ting lenger. Jo mer likefrem, desto bedre.
Alt er til salgs. Amazonas er ikke vår lenger.
Selv ikke gresshoppene snakker portugisisk.
Hvor er pengene?
Hvorfor gjemmer du den?
Gi meg den, ikke vær så mistenksom.
Jeg elsker denne vasen. Jeg tar den. Ha det bra.
Jeg har løsningen for folket vårt
Slik en fantastisk virksomhet Har ingen sett
Alt er klart, bare kom og ta det
Løsningen er å leie ut Brasil
Vi betaler ikke for noe
Dette landet er en vits. Hvorfor skal jeg være alvorlig?
Kom igjen, det var en god svindel.
-Du greide det! -Ja! Takk for anerkjennelsen.
Ikke for å skryte, men jeg var dritgod.
Utlendingene vil elske det
Den har utsikt over Atlanterhavet
Etter alt jeg hadde vært gjennom,
jobbet jeg hardt,
og jeg levde et fantastisk liv.
Vi betaler ikke for noe
Alt er gratis
Tiden er inne
Men siden fattige ikke kan være lykkelige, forandret alt seg.
Clóvis. Er TV-en din på?
Sikkert ikke. Slå på nyhetene. Vi er ille ute.
Det var på denne kaféen
at forretningsmannen traff en mann
som solgte ham Kristusstatusen i Rio
under det falske navnet Lívio Romero.
Dette er en tegning av den mistenkte.
Faen heller!
Hei, kompis! Jeg trenger bilen min!
Beklager, Tavinho, men jeg trenger den bilen.
-Clóvis! -Jeg betalte for den! Du er medskyldig!
-Hva? Kom igjen, Clóvis! -Medskyldig! Det stemmer!
Jeg skal hente pengene mine og stikke.
Men senatoren var raskere enn meg og politiet.
Det er min feil at jeg køddet med dem.
DRA OG VÆR LYKKELIG, SØNN KUNST ER IKKE VERDT DET
Han fikk hevnen sin.
Han brøt seg inn hos meg og tok alle pengene.
Jeg måtte rømme så raskt jeg kunne.
Faen heller! Drepte jeg deg?
Beklager, jeg kan ikke hjelpe deg nå.
Lohane? Måtte du dukke opp nå?
Tror du han hadde en dårlig dag? Se for deg meg!
Jeg serverer Magés beste frokost. Lohane's Point.
KJØP EN BURGER OG FÅ ET GLASS JUICE
Burger skal bli!
Jeg ga deg 800 papirservietter.
De er billige, 800 er verdt én.
Jeg har ikke råd til de dyre, men jeg lover å kjøpe dem.
-Vi serverer nydelig juice, gratis. -Flott!
Kunstig cashewfruktsmak man ikke finner i naturen.
Det kan være ananas.
Den er kjempegod. Så søt!
Bare le. Jeg jobber livet av meg for å overleve.
Jeg jobber fra mandag til søndag.
Stenger jeg denne matvognen, er det over og ut.
Lidelsen tar aldri slutt.
Det er vanskelig.
-Hva da? -Livet.
Magé bør studeres.
Det er så varmt! NASA burde studere det,
for solen må være nærmere her.
Jeg kan steke burger på gata. Jeg gjør det ikke, jeg har en viss moral.
Men moral er et komplisert tema.
-God ettermiddag. Alt bra her? -Hei!
Fornemme kunder.
Jeg har Lohane med ost, med salat med kylling og en lettutgave.
Jeg håper du snakker engelsk.
-Hva vil du ha? -Handelslisensen din.
Vel, den…
Den står ikke på menyen.
Du kan ikke selge mat uten den.
Jeg må konfiskere den.
Nei, sir.
Ikke gjør det. Den er levebrødet mitt.
Du ødelegger livet mitt.
Hjelp meg, vær så snill!
Kanskje med litt godtgjørelse…
Forstår du?
-Litt ekstra søtt? -Ja.
En kickback.
Så jeg kan gi barna mine mat.
Jeg vet. Det er overhodet ikke søtt.
Her. Det er alt jeg har.
Det er ikke nok for meg og min venn Pantoja der borte.
-Så? -Jeg skal prøve å finne mer.
-Denne månedens inntekt. -Nå snakker vi.
Veldig bra.
Ha en fin dag.
Kom, Pantoja.
Hva var det?
For en situasjon.
Jeg trenger en lisens, men den koster, så jeg må jobbe for den.
Det er galskap!
Jeg betalte dem, men mistet ikke vognen.
Men fattige kan ikke være lykkelige, så alt forandret seg.
Ikke gjør det! Jeg bønnfaller deg! Vognen er levebrødet mitt!
-Ikke ta den! -Ro deg ned, frue.
Du får ikke selge mat her, så vi må ta den.
Ja! Jeg mener, nei!
Er det et ja eller et nei?
Ja, jeg har ikke lisens, men dere kan ikke ta vognen min.
Jeg har en avtale med vennen deres som var innom.
-Venn? -Ja!
-Jeg har ingen venner. Hva med deg? -Ingen venner.
Falske inspektører?
Ja, det er mange av dem. De tar penger fra folk som deg.
-Du er et offer. -Ikke et offer, akkurat.
Hadde du ikke betalt dem, hadde de dratt.
-Men dere tar den? -Ja, men du ville beholdt pengene.
Kom, Santos.
Alene, uten vogn og uten penger. Jeg hadde ingenting.
Jeg mener, nesten ingenting.
Jeg måtte dra til Rio.
Jeg drar til Rio, Jerusa!
På leting etter den eneste som kunne hjelpe meg.
Broren min.
Han har alltid vært diskret, men jeg trodde han hadde lyktes,
at han gjorde suksess i storbyen.
Han gjorde det bedre enn meg.
Faen heller! Drepte jeg deg?
Lohane?
Clóvis!
Måtte du dukke opp nå?
Vent! Clóvis!
Takk, herre!
Clóvis!
Hvorfor har du det så travelt? Du ga meg ikke et kyss.
Er du sent ute?
Du fokuserer på trafikken for å unngå spørsmålene mine.
Du skal bare snakke med sjåføren når du må.
Skal du dra?
Du trenger ikke å svare. Jeg vil ikke vite det.
Jeg trodde du hadde en finere bil. Jeg dømmer deg ikke.
Vi tror alltid at andre gjør det bra.
Jeg sier ikke at du ikke gjør det, du gjør det bedre enn meg.
-Men verre enn antatt. -Ser du ikke at jeg er fokusert?
Beklager, slapp av.
Du ser ut som Wesley Safadão.
På grunn av håret, antar jeg.
Kallenavnet ditt på skolen var Clóvis Borney, husker du det?
Hvor skal vi?
Kan du snakke nå? Jeg må snakke.
Nei.
Vi har kjørt i timevis. Hvor skal vi? Jeg er nysgjerrig.
Dette er kidnapping.
Ja, vi har kjørt i timevis. Nei, dette er ikke en kidnapping.
Jeg tok deg ikke mot din vilje, du satte deg inn i bilen min.
Kom ut, er du snill.
-Du er så frekk! -Jeg er ikke frekk.
Jeg sa "er du snill". Kom ut.
-Du har ikke sett meg på evigheter! -Kom ut.
-Clóvis, jeg trenger hjelp. -Kom ut!
-Jeg er i trøbbel! -Og det er ikke jeg?
-Jeg sitter dypt i det. Veldig dypt. -Ikke så dypt som meg.
-Jeg er i trøbbel med politiet! -Uinteressant. Ut.
Hør her, Clóvis. Jeg har en vogn.
Politiet konfiskerte den fordi jeg manglet lisensen.
Før det ble jeg raidet og jeg bestakk dem, men de var falske!
Nå har jeg ingen penger og ingen vogn!
Jeg har ingen måte å tjene penger på.
Jeg tenkte at broren min kan hjelpe meg. Jeg betaler deg tilbake.
Kan jeg hjelpe deg uten penger?
Jeg skjønner. Det er kjeltringer overalt.
Du tror meg kanskje ikke, men jeg kan bevise det. Du skal få se.
Er du kriminell?
Jeg er en svindler, ikke en kriminell.
Du er akkurat som kjeltringene som presset meg for penger.
Nei, jeg har moral.
Min egen moral. Jeg hadde aldri stjålet fra en ærlig arbeider.
Jeg vil ikke ha noe med deg å gjøre.
Aldri i livet. #bortmedclovis.
Du burde ikke ha kommet.
Lykke til. Ha det.
Absolutt ikke. Jeg spør ikke en kjeltring om hjelp.
Jeg har mistet vognen, men det gjør jeg ikke.
Verden er full av kjeltringer. Landet er fullt av kjeltringer.
Trenger du meg ikke? Jeg trenger ikke deg!
Jeg gjør faktisk det, men Gud vil hjelpe meg.
Men ikke helt ennå.
Til slutt gjør han det, men jeg vet ikke når.
Jeg fortjener ikke dette. Jeg er helt fortapt.
Det er Clóvis!
-Jeg har ikke hele dagen. Hvor er de? -Jeg skal finne dokumentene.
Kjære vene! Hva skal jeg gjøre?
Jeg finner dem ikke. De må være et annet sted.
UTRYKNINGSPOLITI
Kom tilbake, din jævel!
Jeg snakker til deg, drittsekk! Rasshøl!
Tosk!
Pyse!
Du er et løgnaktig monster! Du skulle aldri ha blitt født!
Du skal få gjøre jobben din snart.
Vent, hvem er du?
Jeg?
Jeg er idioten som falt for løgnene hans.
Du vil ikke tro det.
Denne mannen dukket opp hos pappa og vanæret meg!
Greit, jeg var med på det,
men han brukte meg og stakk av.
Det er ikke riktig!
-Ro deg ned, frue. -Ikke kall meg det!
Det minner om en bok jeg ble tvunget til å lese som barn.
Men jeg gjorde det ikke. Jeg strøk.
-Nei, ikke gjør det! -Hun slår meg.
Syns du synd på ham?
Bare arrester meg. Ta meg bort fra samfunnet.
Ikke tving meg til å bo med denne galningen.
Hun er gal, det ser dere vel!
Han vil bli tatt med
fordi han ikke vil ta ansvaret som far.
-Han vil ikke oppdra barnet sitt! -Hvilket barn?
Dette! I magen min.
Skal det være et barn? Det er en bendelorm!
Skal jeg oppdra en bendelorm?
Skal jeg døpe en bendelorm?
-Det er en vits. -Barnet mitt!
Faren din snakker stygt om deg selv før du er født!
Skal betjenten tvinge meg til å betale barnebidrag?
-Ja! Selvsagt! -Mora di er gal!
Stol på faren din! Du er gal!
Du vet ikke om babyen er din!
Begge to er gale. Dere kan krangle et annet sted!
Nei! Jeg vil finne ut av dette.
-Nei, sir. Vi gjør ingenting her. -Vi skal finne ut av det!
Jeg vil finne ut av det. Greit?
-Jeg vil finne ut av det! -Det holder!
Kjør videre, vær så snill,
før jeg ombestemmer meg og arresterer dere.
-Forstått? -Ja, du har rett.
Vær så snill.
-Før vannet går. -Ro ned.
-Det går bra, slapp av. -Dra.
Alt er i orden.
Jeg må teste ut bølgene i dag.
Bendelormen var en genistrek. Du ble overrasket da jeg sa det.
Det er utrolig at du, Clóvis,
en så stille og sjenert gutt, ble en gangster.
Jeg ble mobbet. Mobbet! Jeg ble mobbet.
Lady Gaga og Madonna ble mobbet.
Tom Cruise også, har jeg hørt. Alle fantastiske mennesker, som meg.
Takk, mobbing!
Da jeg var snill, ble jeg lurt.
Nå som jeg er slem, funker det. Er det ikke bedre?
Kanskje.
-Se på deg, du lurte politiet. -Du skal skaffe meg en vogn.
-Hva? -Du hørte meg.
Jeg reddet deg, nå skaffer du meg en vogn.
Utpressing?
Du er broren min, Clóvis,
jeg har ingenting. Kan du hjelpe meg?
Greit.
Jeg finner på noe.
Men etter det skiller vi lag.
Fjern deg. Nei!
Hva gjør du?
Hotellreservasjoner.
Uten penger?
Jeg skal fortelle deg noe.
Jeg trenger vognen, men jeg trodde du skulle skaffe den på ærlig vis.
Trodde du virkelig det?
Så fint. Slapp av, det er bare et magisk triks.
Jeg drar opp kaninen fra hatten til en annen, ikke min.
Jeg nekter å bo her. Glem det. Jeg har verdighet.
Flott, for jeg blir.
Står til?
-God morgen. -God morgen.
-Har du en reservasjon? -Ja.
-Hvordan går det? -Flott.
Den er under navnet Máximo Marques.
Jeg har betalt.
Jeg hadde et problem med nettbanken, så jeg gjorde det i banken.
Så irriterende.
Jeg fant den. Du har betalt for ti dager i premium-suiten. Veldig bra.
Betalingen krediteres ikke før på mandag.
Hva så?
Får jeg ikke hvile etter en lang reise fordi banken er stengt i helgen?
Det er ikke det, men den er ikke betalt ennå.
Jeg har jo betalt.
Det er rart.
Pengene trekkes ifra når vi overfører,
men bankinnskuddene tar lang tid.
Bankene elsker krediteringen, de bruker evigheter.
Så jeg spør deg: Om pengene ikke er overført, hvor er de?
Det er et godt spørsmål.
Takk Gud, som aldri hviler, for at vi er ærlige mennesker.
-Ikke sant? -Amen.
Jeg er på forretningsreise, jeg er sliten. Jeg jobber faktisk i helgene.
Jeg vil bare ha romnøklene.
Selvsagt.
-Her er de. -Flott.
Clóvis, jeg er ikke enig i det du gjør.
-Sier du det? Det er ditt problem. -Men jeg elsker dette.
-Hvordan går det? -Hei.
Jeg drar aldri noe sted.
Du trenger tid og penger for å reise.
Har man tid, er man arbeidsledig, så da har man ingen penger.
Det rimer ikke, Clóvis.
Den eneste reisen jeg tar er for å kjøpe uekte majones.
Du serverer uekte majones, så flott!
Hvis ikke hadde jeg ikke hatt majones.
Drømmen min er å servere råflott majones og tykke servietter.
-Du er irriterende, du snakker mye. -Ikke vær sånn.
-Er det ikke vakkert her? -Nei.
Jeg er forelsket.
-Gi meg nummeret ditt. -Hvor skal du?
Jeg følger etter fiskene. Jeg er en hai.
-Kom tilbake. -Hvor skal vi?
Jeg skal kjøpe klær til deg, dine er grusomme.
Jeg trodde ikke du kunne gjøre sånt.
-Jeg nekter å gå inn. -Hold kjeft. Kom igjen.
Hallo, hvordan går det?
-God ettermiddag. -God ettermiddag.
Jeg har med søsteren min på shopping.
Hun må ta den helt ut. Hun trenger en omfattende makeover.
Jeg elsker den kjolen.
-Herregud! -Hvilken størrelse? Small?
Nei, small, medium og large. Hun er skeivfordelt.
Ett lår er større enn det andre, ett bryst er større, rumpa er rar.
Asymmetrisk.
Sammenligner du henne med en anatomibok, ser du at hun er et romvesen.
Legger du henne ned naken, blir du forvirret.
Jeg ordner dette. Kan du hente kaffe?
-Du skremte meg! -En til.
-Jeg kan ikke! -Det kan du!
Ikke si imot meg.
La de ligge og lever noen tilbake. Si at du ikke vil kjøpe noe.
Nei! Herre, tilgi meg! Det er ikke min feil! Unnskyld!
-Hei. -Hei.
Velkommen til Brasil. Det er varmt her, ikke sant?
Jeg vil ikke ha noe.
Kom igjen! Minst ett plagg.
Han har rett.
-Ingenting passer meg. -Du er lei deg fordi du har blitt feit.
-Jeg har vann i overkroppen. -Hun har dårlig selvtillit.
Vi må kjøpe drømmeklær,
sånne du tror vil passe deg når du en dag går ned i vekt.
Jeg har mange sånne hjemme.
-Ha det! -En dag passer de.
-Nå drar vi. -Du er full av alarmer.
Du eksploderer om du går forbi detektoren.
Jeg vil ikke i fengsel!
Slapp av. Vi må bare vente.
Nå, kom igjen.
-Helt utrolig. -Lykke til.
Hun vil ikke kjøpe noe. Hun ta en tur til psykologen.
-Takk for bladet. -Ingen årsak.
Den stakkars turisten.
I Brasil må man være egoistisk.
En bil kjørte på rødt lys, og er borte. En gjorde ikke det, og er langt bak.
Den gjorde det rette. Vi må respektere det.
Jeg fant en ærlig brasilianer! Det er første gang.
Jeg skal varsle pressen.
Er det din tredje gang, får du en sang.
Du la skylden på en uskyldig person og svertet landet vårt.
Brasil har allerede et dårlig rykte.
Kameraene viser at jeg la klærne i posen hennes, og hun går fri.
Hvordan kunne du gjøre det?
Jeg hadde ikke penger, derfor gjorde jeg det.
Vi må være på vakt. De er etter oss, og jeg har akkurat begynt.
BÅTTURER
Skulle ikke dette gå raskt?
Vi har vært her i timevis. Dette er min femte is.
Vi studerer området. Ser du det båtturoperatøren?
De tar kontanter og sjekk.
Vi må vente til noen betaler med sjekk,
ta bilde av signaturen, forfalske sjekken og bytte den ut med originalen.
-Det er lettere å rane en bank. -Vi skal det.
-Rane en bank? -Ja.
Det ser ut som den kvinnen skal leie en båt.
-Gå bort dit. -For å gjøre hva?
-Ta et bilde av sjekken! -Hvordan?
Finn ut av det og gi det til meg.
Hold denne. Hjelp meg, Gud.
Vi har også Forte-stranden, vår mest berømte strand.
Og våre spesialturer til Peró-stranden.
Vi har en 16-fots hurtigbåt og en skonnert som går snart,
men vi har igjen billetter.
-Hei. -Jeg ser på denne masken.
Hvis jeg har på denne, skremmer jeg fisken.
Jeg fjerner den.
Som i en utryddelse.
Har dere bare turer med 500 personer?
-Nei, vi… -Hva?
Unnskyld. Det er det morsomme.
Fem hundre som faller på hverandre. Jeg liker det. Jeg foretrekker det.
Har du noe mer eksklusivt? En båt eller en yacht?
Du kan kjøpe alle billettene for en tur og ta med deg vennene dine.
Flott. Hva koster det?
-Ett tusen reais. -Ett tusen?
Ja, ett tusen.
For å være på en båt alene, uten å ha noen å flørte med?
Jeg så en sjømann med store føtter.
Se for dere at han drar opp ankeret med de sterke armene.
Smart jente!
Jeg liker… Unnskyld.
Dette er en privat avtale.
-Tar du kort? -Jeg tar en selfie.
-Bare kontanter eller sjekk. -Greit.
-Flott lys. -Det er en vakker dag.
Det er nydelig.
Veldig bra.
Dette er en god vinkel. Beklager.
Noen vet ikke når de skal stoppe.
Snakker du til meg? Så se på meg. Hvorfor ser du på henne?
For en snobb. For en fæl virksomhet!
Et snuskete sted med en stinkende hund. Hunden din er skitten.
Herregud, den lukten!
For en grusom virksomhet. Kjære vene.
-God ettermiddag. -God ettermiddag. Hvordan går det?
Det går ikke så bra med meg. Sjefen min er forbannet.
Jeg presenterte meg ikke. Jeg heter Wendell.
Jeg er Silvias sjåfør, hun som nettopp leide en båt.
-Den damen. -Ja. Er sjefen din grei?
Det er de aldri.
Det var ikke deg, men ei jente som tok selfier.
Liker du dem?
Det gjør jeg, men den jenta pratet i vei.
Blir du forvirret av mye prating? Det blir sjefen min.
Hun fikk sjefen til å gi deg feil sjekk.
Hun ga deg feil, så hun ba meg om å hente den
og gi deg denne.
-Greit? -Ja.
Samme sum, men en annen bank.
-Greit. -Kan du forte deg?
Hun venter utenfor, og hun er i et fælt humør.
-Du vet. -Ja.
-Utålmodig. Hun er… -Jeg må bare sjekke.
-Bare banken er forskjellig. -Greit.
-Flott.
-Takk. -Ingen årsak.
Elleve tusen reais.
Elleve-tallet er for nært.
Beklager, det går ikke.
-Står til? God ettermiddag. -God ettermiddag.
Hva står det der? 11 000 reais, ikke sant?
Så det er det.
Det haster. Jeg trenger pengene.
Først må jeg kontakte utstederen.
Det er en som har Parkinsons. Vet du hva det er?
Jeg trenger bankens bekreftelse.
Greit. Mine damer og herrer, hør etter.
Beklager, men jeg må fortelle dere noe.
Banken tar pengene våre, men gjør aldri noe for oss.
Min tante Silvia, som oppdro meg, har Parkinsons.
Hun insisterte på å bruke sine egne skjøre hender
til å skrive sjekken.
Hun følte seg i live og nyttig, og hun følte seg aktiv.
Sjekken er en gave fra henne til et barn i nød.
Hun sier at håndskriften hennes er stygg.
Selvsagt, hun har Parkinsons!
-Tallene står for tett. -Du lyver!
-Jeg sa ingenting! -Ikke?
Nå sa hun ikke noe. Hun vil heller holde munn.
Hun handler på bankens vegne.
Det er ikke hennes penger, det er bankens penger!
Gjør banken noe for oss?
-Nei! -Nei, den gjør ikke det!
Jeg vil være bank i mitt neste liv. De blir alltid tilgitt, men tilgir aldri.
Se på køen for spesialbehandling.
Spesielt sakte!
Det er skandaløst å få eldre til å vente.
Det er grusomt. De er gamle!
Har dere hørt om den fjerde alderen?
Ikke? Hvorfor? Fordi den finnes ikke! Den tredje alderen er den siste!
Hvert minutt av livene deres er dyrebart.
En av dem kan dø her og nå.
Se på henne, som spiser med engstelse.
Hun er engstelig, spiser kjeks og tygger konstant.
Banken er skyld i engstelsen.
Hun står der i timevis og spiser for å få tiden til å gå.
Hun var tynn da hun kom hit. Se på henne nå.
Hun eksploderer snart.
Og hva med svingdørene? De er helvete på jord!
Vi tør ikke å gå inn fordi vi er redde for å sette oss fast.
De behandler oss som forbrytere. Vi blir forbrytere.
Vi tar ut telefonene, nøklene, alt.
De vil ha pacemakerne våre. Noen kan få hjerteinfarkt.
Og det er bankens feil!
Det stemmer!
Vi vil ha respekt!
Respekt! Vi vil ha respekt!
Jeg forsinker ikke køen for moro skyld.
De vil ikke heve sjekken.
Hev den!
Hev sjekken hans!
Hør på erfaringens stemme, han er veldig erfaren.
Bare hev sjekken hans!
Selv vår lubne venn er enig. Jeg er også lubben.
Bare hev den!
-Hev sjekken! -Hev den!
Kjempen har våknet.
Kjempe av din egen natur
Du er vakker, sterk En fryktløs koloss
Og din fremtid gjenspeiler den storheten
Vårt avholdte fedreland
Blant tusen andre Er du, Brasil, vårt avholdte fedreland
Du er den yndefulle mor Til dette landets sønner
Vårt avholdte fedreland, Brasil!
Ja!
-Hev den! -Hev den!
Jeg har gåsehud.
Jeg skulle jo rane en bank.
-Du ranet Silvia! -Hva?
Hun er offer for en svindel. Bankens tap er vår gevinst.
Elleve tusen reais!
Jeg har aldri sett så mye penger før!
-Hvor mye får jeg? -Ingenting.
Du begynner å bli grådig. Jeg kjøper vognen din i morgen.
Og så da?
-Så skiller vi lag, som vi ble enige om. -Nei.
-Det godtar jeg ikke. -Ville du ikke ha en vogn?
Vi kan dra ut og ha det gøy. Når gjorde vi det sist?
-Det er en fest ved hotellet. -Nei. Hele byen er ute etter oss.
Hvor skal du?
Til badstuen for å slappe av etter en hard dag.
Badstue? Vi drar heller på fest!
Ingen fest, Lohane. Vi er ferdige for i dag.
Jeg tar badstue, og du legger deg.
-Legg deg og sov. -Jeg nekter!
Fordi en kvinne på din alder, i din situasjon, er helt feil.
Hva er det med alderen min?
Clóvis?
Clóvis, åpne døren!
Clóvis!
Lohane?
Lohane. Vi må ta en prat.
Lohane, svar meg. Lohane.
Nei! Jeg kan ikke tro det!
-Lohane? -Legger du an på kona mi?
Tuller du?
Jeg vil ikke svare engang. Se på meg! Jeg kjenner ikke kona di!
Vet du hvorfor? Hun er kvinne! Jeg er ikke interessert.
Vær så snill.
Hvor er den raringen?
-Der er hun. Jeg fant deg! -Au! Slutt!
-Rømling! -Jeg trodde du skulle rane meg.
-Hvor skal du? -Jeg prøver å få oss inn på festen.
-Denne kjipe festen? -Vent litt, Clóvis!
-Tilbake til hotellet, nå! -Det gjør vondt!
-Jeg vil dra på festen! -Slutt.
-Bare en liten stund! -Nei!
-Bare 30 minutter. -Slipp armen min.
-La oss ha det gøy! -Slipp!
-Bli med meg! -La meg gå, nå!
Unnskyld.
Se hva du gjorde.
Du ba meg om å slippe deg, så jeg slapp.
Jeg dusjet nettopp, nå er jeg skitten.
Se. Helt utrolig, Lohane. Bare se.
Det var ikke min feil.
Gi meg en klem.
-Nei! Ikke vær slem, vent! -Klem meg.
Du! Det var du som svindlet meg!
Løp!
-Hun er gal! Hvor er sjekken? -Kom tilbake!
-Hvor er sjekken min? -Ta dem!
Stopp tyvene!
Løp!
Ser du hva du gjorde, din idiot? Du burde ha hørt på meg.
Nå får jeg aldri hvilt på dette hotellet.
Jeg er så nervøs!
Jeg kan ikke havne i fengsel, Clóvis!
Hent tingene våre på rommet og møt meg ved bilen.
Kan jeg hjelpe deg?
Hallo, god kveld. Jeg vil sjekke ut.
Er det et problem?
Hotellet er helt jævlig. Hele byen er helt jævlig.
Staten. Landet.
Planeten er helt jævlig.
Jeg skulle helst sjekket ut av Melkeveien.
Jeg kan ikke dø engang. Hvor havner jeg da?
Hva om det er verre?
Skynd deg. Jeg må dra.
Opphever du innskuddet?
Nei, det er allerede gjort.
Du får det på mandag. Bare refunder mellomlegget.
Jeg kan ikke refundere det vi ikke har.
Hør her, gutt. Jeg er skitten.
Vil du gjøre det enda verre?
-Gi meg pengene mine. -Nei.
-Prøver du å svindle meg? -Jeg refunderer pengene på mandag.
På mandag er jeg langt unna dette stedet.
Ikke engang havet kan vaske vekk dritten jeg ble utsatt for.
Du må vente, dessverre.
Greit, jeg venter. Jeg setter meg, så jeg ikke blir sliten.
-Nei, sir, vær så snill. -Så deilig.
Ikke gjør det. For Guds skyld!
-Vær så snill. -Jeg er sliten! Jeg legger meg ned.
-Det er så behagelig. Jeg er trøtt. -Nei, sir.
-Så deilig. -Ikke gjør det!
-Reis deg! -Greit.
Ikke noe problem. Unnskyld, jeg gikk meg på den.
Du må betale!
Så gi meg pengene mine!
Jøye meg.
Vi greide det, Clóvis!
I går var jeg deprimert, men i dag er jeg rik!
Vi greide det?
"Vi" finnes ikke. Hvem er "vi"?
Vi er forskjellige. Du vil ha andre ting.
Du vil bare ha det gøy og feste.
Ikke jeg. Jeg er skitten. Jeg fikk ikke dusjet engang.
Vi er forskjellige. Jeg vil være alene. Jeg liker det sånn.
Jeg vil være alene.
Som Greta Garbo.
Jeg kjøper vognen i morgen, og så skiller vi lag.
-Hvorfor er du så frekk? -Vi må prøve å sove.
Ekkelt.
Dette er vognen din.
Dette er ikke en vogn. Jeg ville ha en vogn.
Du ville ha en, fortid.
Vi har denne. Liker du den ikke?
En vogn er perfekt for å lage burgere.
Hvor er den brasilianske kreativiteten? Hvor er overlevingsevnen?
Vi kan finne på nye ting!
Du kan bruke vanen til å lage tilbud. Van-komboen!
Jeg er lei av å være brasiliansk!
Synd for deg, for vi har gitt uvurderlige bidrag.
Flyet, armbåndsurene, elektronisk stemmegivning, hårretting,
og den mest berømte, brasiliansk voksing.
-Bikinivoksingen. -Nei.
Bikinivoksing er ille, for når man tisser, kommer det overalt.
-Den informasjonen trenger jeg ikke. -Jo!
Kvinner lider på disse fæle toalettene!
Vi må bruke lårmusklene for å tisse, og strømmen må være jevn og rett.
Det vil jeg ikke vite. Er vi enige om vanen?
-Har jeg et valg? -Nei.
Det var det. Takk.
Ingen årsak. Bare hyggelig.
Ses vi igjen?
Kanskje. Livet er uforutsigbart.
Greit.
Flott.
Farvel.
Nå er det virkelig farvel.
Lykke til, Clóvis. Ta vare på deg selv.
Du også.
Jeg lærte ikke å si farvel
Jeg venner meg aldri til det
Når jeg ser deg i øynene
Jeg vil huske det for alltid
Blikket ditt
Jeg har ingenting å si
Hva faen?
Er du gal? Hva gjør du?
Du ga meg en van.
Du lovte meg en vogn. Jeg vil ha en vogn!
Slutt å klage!
Dette er en blikkboks!
Jeg ga deg det jeg kunne, bare ta den!
Du skulle gi meg en vogn, og jeg vil ha vognen min!
-Det skjer ikke! -Jo!
-Du er dum! -Nei, du er dum!
Pokker! Hva faen?
Det er ikke mulig. Faen!
Bytt stasjon, denne sangen suger.
-Jeg liker den. -Og jeg likte bilen min,
men jeg måtte la den stå igjen med en ødelagt motor.
Du er så gretten. Herregud, Clóvis.
Vi må feire at familien er samlet igjen!
Hva? Jeg er her fordi jeg må.
Du klamret deg til meg som et virus. Jeg blir kvitt deg snart.
Jeg har tekniske problemer. Kan noen høre meg?
Jeg elsker denne!
Denne sangen er fantastisk. Så bra.
Dette er en kjøresang, en frihetssang. Kjenn på friheten.
-Har du glemt at politiet er ute etter meg?
Du er så pessimistisk.
Det tiltrekker negativitet. Du er for seriøs og gretten.
Du må nyte livet.
Vil du at jeg skal nyte? At jeg skal leve livet?
-Vil du det? -Ja.
-Vil du ha frihet? Greit. -Frihet.
Frihet!
Spenning!
Sånn, ja.
Jeg følte ingenting. Livet mitt endret seg ikke.
Du mente det ikke. Du tillot deg ikke å være helt fri.
Se på meg!
Jeg er bortkommen og sitter ved siden av en forbryter,
men jeg er her både fysisk og åndelig.
-Skal jeg gi slipp? -Ja.
Og leve? Du gjør ikke annet enn å kritisere.
Det var bare et råd, du trenger ikke gjøre det.
Vil du ha frihet, så skal du få frihet.
Si til folk at jeg er her…
Befri meg, DJ!
Ta sjanser, kyss, gjør feil
Kjærlighet har ikke et varselskilt
Si til folk at jeg er her Vi lever bare én gang
Lohane! Følg med!
Jeg er ferdig!
Det har vært vanskelig å leve sånn! Veldig vanskelig!
La meg slippe å komme tilbake etter denne inkarnasjonen.
Det er ingenting igjen for meg! Kom igjen.
Unnskyld, Clóvis.
Faen!
Clóvis, jeg er sulten. Er ikke du det?
Jeg snakker til deg.
-Snakk til foten min. -Foten din stinker! Fortiden din stinker.
-VI har den samme. -Overhodet ikke.
Jeg ble voksen og gikk videre.
Livet mitt ble ødelagt på grunn av deg.
Clóvis, ikke lyv.
Politiet var ute etter deg, og jeg reddet deg.
Jeg ga livet ditt glede.
Slå av. Jeg vil ikke snakke med deg.
Snakk til foten min.
Lohane.
-Hva er det? -En mygg.
-La den være. -Jeg mener det, jeg trenger den.
-Til hva? -Å spise.
-En mygg? -Stopp!
Ikke rør deg.
Jeg rører meg ikke, Clóvis. Jeg er nummen av sult.
Magen min spiser seg selv.
Putter jeg mat i munnen, går den i oppløsning.
Den landet.
Hva var det, Clóvis? Det er en forbrytelse.
Det er familievold.
Folk sier at overfall skjer i familien, i hjemmet!
Hvilket hjem? Er dette et hjem? Siden når da?
Vi har nådd bunnen.
Det handler ikke om vognen
eller om å bli rik.
-Nei? -Nei, det er jungelloven.
Det handler om å overleve, og om å unngå å sulte.
Hvor skal du?
-Finne mat. -Skal jeg sulte i hjel her?
Jeg vet ikke! Jeg er ikke vergen din. Jeg finner ikke mat til en latsabb.
Jeg er ingen latsabb!
Jeg har en bedrift, Clóvis. Jeg eier en mindre virksomhet.
Ja, liten. Mikroskopisk. Ingen vet at den finnes.
Jeg vil ikke høre på deg. Jeg bryr meg ikke om deg!
DJ, slå på musikken! Kom igjen!
Folk er redde
etter to svindlere ankom Região dos Lagos og begynte å begå forbrytelser.
Clóvis! Kom tilbake, skynd deg!
De har allerede svindlet en turoperatør,
en bank og et luksushotell i Arraial do Cabo.
-Hva er det? -Hør.
Byens overvåkingskameraer tok dem på fersken.
Politiet er informert,
og opptakene vil brukes i etterforskningen.
Clóvis!
Vi gikk for langt. VI mistet kontrollen.
Hvorfor studerte vi ikke mer?
Jeg kunne vært lege eller advokat.
Jeg kunne vært i et tinghus, men se på meg!
Hva sa du?
Jeg ville bli lege.
Problemet er at mellom mitt nåværende jeg og mitt lege-jeg
er det medisinstudier som tar åtte år.
Det som kan få meg nærmere en karriere som lege,
er det som holder meg unna. Livet er så sprøtt.
Så sprøtt.
Jeg vet hvordan vi kommer oss unna.
UMBERTO MODIANO FLYPLASS
AVGANGER
-Nødstilfelle! -Det er til en transplantasjon.
-Det er et nødstilfelle. -Vi må gå om bord.
-Jeg ble ikke informert. -Jeg gjør det nå.
Det er en spesiell logistikk for denne prosedyren.
Vet du hva vi trenger? Et hjerte! Hva har vi her? Et hjerte!
En person dør, og du kaster bort tiden vår!
Flyvåpenet gjør det.
De transporterer politikere. De har ikke et hjerte engang!
De sendte oss hit, og så sender du oss tilbake?
Hva skal jeg gjøre? Be julenissen om en slede?
Er det slik?
Det er skandaløst! Jeg får ikke gå om bord!
-Skandaløst! -Skandaløst!
Greit, flyet er ikke fullt.
-Dokumenter, takk. -Her.
Vi greide det faktisk!
Kan du snakke høyere? Vil du bli arrestert nå eller senere?
-Hva? Jeg gjorde ingenting. -Ja, nå er du en helgen.
-Jeg må på toalettet. -Bare gå.
-Bli her, jeg kjenner ikke denne byen. -Greit.
Drar du, finner deg meg om ti år med dreadlocks.
-Hjemløs. -Skynd deg.
-En boms! -Bare gå!
Clóvis.
-Du er arrestert. -Pokker. Faen.
Skynd dere. Hvorfor tar det så lang tid?
De kan ikke engang arrestere folk på en effektiv måte her.
Kom igjen!
Clóvis?
I fengsel, uten penger, uten Lohane og med den sprø fyren ved siden av meg.
Det hadde vært slutten for enhver, men en ekte svindler gir aldri opp.
Du vet vel at det er over?
Basert på rullebladet ditt,
vil du tilbringe 20 år i fengsel.
-Vi snakker om det. -Jeg snakker ikke med deg.
Nunes, bare ta ham.
Om jeg hjelper deg, hjelper du meg?
Hjelpe meg? Du kan ikke hjelpe deg selv. Få høre.
-Tror du han har noe å tilby meg? -Drittsekk.
For to hundre år siden
ble en fenrik rasende grunnet den portugisiske kronens urettferdighet,
og kjempet for friheten vår.
Hans egne medsammensvorne sviktet ham.
Han ble hengt og partert, og levningene ble satt på utstilling.
Forræderne ble frikjent av dronningen.
Tittelen har fått synonymer siden den gang:
Tyster, sladrehank, angiver, varsler.
Nylig fikk den en mye tøffere en:
Tiltalepruting.
Få snakke med ham.
Det er populært.
Alle gjør det. Jeg kan ikke gå glipp av dette.
Ikke du heller, ikke sant?
Kom med det.
Jeg gjør det bare hvis jeg blir benådet.
Hva snakker du om?
En føderal senator.
Fortsett.
Det foregår hvitvasking som involverer falske kunstverk.
Jeg vet det, fordi jeg er forfalskeren.
Hyggelig å treffe deg.
Som alltid blir undervurdert, mindre verdsatt, får mindre betalt…
Men la oss ikke snakke om det.
Jeg er villig til å samarbeide,
og du kan fange en hai, ikke en småfisk som meg.
En hai! Det stemmer.
-Nunes! -Hva?
Har du spist en hai?
Hør her, din snylter, de føderale er på saken.
Ser du?
Tror du fotlenken bare er til pynt?
Du overvåkes døgnet rundt.
Jeg lovte å servere senatorens hode på et sølvfat,
så ikke prøv å lure meg.
Slapp av, jeg gjør ikke noe bak ryggen din.
Én ting til.
Hvis noe går galt, er du ferdig.
Du får ikke 20 år, men livstid.
Alt ordner seg, betjent. Tenk på forfremmelsen din.
Her, ta denne.
Jeg har en kopi. Du har én uke.
Det er alt. Én uke.
Lohane? Hvor er du?
Sjekksvindelen fungerer her i São Paulo.
-Jeg falt nesten for den. -Jeg har skapt et monster.
Nei, du har ikke skapt et monster,
du fødte et monster og forlot det i rennesteinen.
Jeg sa at du ikke fikk dra. Heldigvis er jeg veldig sjarmerende.
Hei, der!
Kan du la meg snakke?
Jeg er ikke sint på deg, fordi jeg hadde bare klærne mine,
og nå ser jeg fantastisk ut, og jeg er i den store byen São Paulo,
og jeg ser etter nye muligheter…
Hvis du vet hva jeg mener.
-Lohane, hvor er du? -Hvor er jeg?
Jeg er på Oscar. Oscar Freire.
Du hadde ikke vrangforestillinger. Vi er søsken.
Søsken krangler.
De blir sinte, krangler, sier at de aldri skal prates igjen.
-Etter 30 minutter er alt bra. -Tretti?
Jeg tilbrakte en helvetesnatt alene i São Paulo.
-Jeg så forferdelige ting. -Hør her.
Jeg måtte ordne opp og finne et sted å bo.
Nå skal du få bli med til leiligheten min.
-Har du ordnet en allerede? -Jeg har kontakter.
Vi drar sammen, fordi vi er søsken.
Vi er familie, og jeg har et forslag til deg.
-Forslag? -Vår siste svindel sammen. En stor en.
Jeg visste det, Clóvis.
Da du snakket om søsken og familie, visste jeg at du hadde en baktanke.
Jeg kan dessverre ikke.
Jeg har et arrangement som ikke kan utsettes: livet mitt!
Jeg kan ikke gå glipp av det.
Jeg overlevde 24 timer uten deg her, så jeg kan overleve en hel måned.
Det handler ikke om å overleve, jeg snakker om noe stort. Masse penger.
Umulig. Hvor mye?
Du vet at jeg alltid har likt å tegne.
Til slutt ble jeg en veldig dyktig maler.
Så dyktig at jeg forfalsket berømte malerier.
Jeg kontaktet en senator som likte å kjøpe sånt.
Jeg solgte ham et forfalsket maleri for gode penger.
Men han brøt seg inn i leiligheten min, tok tilbake pengene sine
og stjal pengene fra salget av Kristusstatuen.
Det var derfor jeg var på flukt da jeg kjørte på deg.
En kunstforfalsker?
Ja.
Gode Gud. Du slutter aldri å overraske meg.
Vi må bare selge ham et nytt maleri. Han betaler godt.
Jeg skal gjøre alt perfekt, som jeg alltid gjør.
Han kjenner meg. Han svindlet meg,
så noen andre må snakke med ham, og det er du, jenta mi.
Nei. Aldri i livet.
Vil du gjøre forretninger med storkaren som svindlet deg?
Hva skal jeg gjøre, hoppe av en bro?
Gurgle med vann fra Tietê? Nei!
-Hva mer vil du? -Det funker denne gangen.
Du må bare selge maleriet og få pengene. Stol på meg.
Siste svindel, jeg lover.
Vi får et bedre liv. Stol på meg.
-Får jeg halvparten av pengene? -Selvsagt!
Du kan kjøpe en ny vogn og mye mer.
Nei, du kjøper den med din andel, som du lovte meg.
Du gir meg min andel, og så kjøper du en vogn med din.
-For en smarting. -Jeg hadde en dyktig lærer.
Greit.
Vi har en avtale.
Abaporu.
Et av de viktigste maleriene i kunstens historie.
Det ble kjøpt på en auksjon for 2,5 millioner dollar.
-Mer enn seks millioner reais. -For dyrt.
-Nå er det verdt 30 millioner. -Pokker! Tretti?
Og burgerne mine koster tre dollar per stykk.
Det ble malt av Tarsila do Amaral.
Tarsila? Hvem er hun?
Tarsila var moderne.
Jeg ser på meg selv som moderne også.
-Hun hadde en ren teknikk. -Jeg mestret den teknikken.
Bankkontoen min er renset.
Skriv at hun hadde en brasiltre-fase.
Så heldig.
Jeg har aldri kommet meg ut av den fasen.
Jeg har vært i denne fasen lenge. Jeg har aldri sett utenlandske trær.
Hør her.
Du må være overbevisende.
-Greit. -Greit?
Jeg skal male en Portinari.
Hvem?
Du, altså.
Impresjonisme, ekspresjonisme, kubisme og surrealisme, gå!
Impresjonister sitt inntrykk av virkeligheten. Det er kjedelig.
Ekspresjonister uttrykker lidelsen sin og følelsene sine.
De drikker seg fulle og maleriene er rotete. Jeg liker det.
Hva er det, Clóvis?
-Kreativ krise. -Økonomisk krise, mener du.
Man kan ikke ha en kreativ krise når man er blakk. Mal hva som helst!
Jeg vet det. Skal jeg være musen din?
Billig erotikk? Er du gal?
Da varer krisen min evig. Les videre, Lohane.
Picasso: spansk, kubist, millionær.
Jeg: brasiliansk, svindler, ille ute.
Fantastisk!
Grusomt.
Jeg er ikke klar. Jeg blander sammen alt. Jeg er desperat.
Bare si det jeg sa.
At han er interessert i verk med kunstnerisk og økonomisk verdi,
og at du har noe han vil like.
Jeg vet ikke hva det er. Jeg har løyet, og nå skal jeg være ærlig?
Jeg føler meg uvel. Gi meg litt vann.
Smak er bra, men penger er penger.
Du liker kanskje ikke en Picasso i stua,
men du vil elske en Picasso på bankkontoen.
Ja, jeg sender det nå.
Et øyeblikk.
Avtale.
Men vær diskret. Lat som du har fått nakenbilder.
Noe som også er sant, for kunstnerne stripper for kunsten.
Jeg sa jo at det er fantastisk.
-Tretti tusen? -Hundre.
Nei, beklager. Det er ett avdrag.
Prisen er 100, men du skal få det for 90.
-Ellers skjer det ikke. -Ellers skjer det ikke.
Stå på ditt.
Så?
-Det skjer ikke. -For en jævel.
Jeg ble avvist for noe jeg ikke engang ville, Clóvis.
Det er din feil. Hva nå?
"Femti tusen og vi har en avtale."
Greit.
Hører du meg, Clóvis?
Klart og tydelig.
Oppfør deg naturlig, som om du er en ærlig person.
Jeg kan ikke det, jeg ble født uærlig.
Ikke svar meg! Da tror de at du er gal.
Det gjør de allerede.
Jeg er et medium. Jeg er her for familien din.
Den avdøde har ankommet himmelen, og alt er bra.
Energien deres er dyster. Jeg skal be for dere.
Pokker!
Er du død eller levende? En mann kommer, er han i live?
Det er Fortunato.
-Herregud! -Fortunato. Hyggelig.
Ikke gjør det. Vi vet ikke om du lever. Du er som et spøkelse.
São Paulo ble bygd på en gravlund for urfolket.
São Paulo er en dobbel gravlund.
Energien her er så dyster.
Jeg fikk gåsehud. Hva i svarte?
Jeg er her for maleriet.
Jeg er ikke forfalskeren.
Jeg er et medium, og jeg maler gjennom åndeligheten.
Jeg bruker ikke hendene. Det er en unik teknikk.
Jeg maler med føttene, og bare…
Du burde se det.
Jeg blåser i om du maler dem selv.
Jeg vil ha maleriet. Hvor er det?
-Hva var det, Lohane? -Hva?
-Ja.
Ja! For mange som snakker samtidig. Jeg beklager.
Jeg har god kontakt, de er så nær.
Store kunstnere er begravet her, De snakker til meg.
De er fornøyde med avtalen vår. Den skjer én gang i livet. Eller døden.
Jeg tuller.
Si at du har noe i øyet.
-Hva er det? -Jeg har noe i øynene.
Øynene mine! Det er noe i dem.
-Hvorfor ser den hjemløse mannen på oss? -Hjemløs mann?
Han der?
Han går i ett med omstendighetene. Det finnes tiggere på gravlunden.
Det er voodoo-ofringene.
De spiser ofringene fordi de ikke har mat. Og maten til helgenene. Den er god.
Gumbo og gryterett. Det er himmelsk.
-Beklager. -Jeg spør igjen.
-Kjenner du den hjemløse mannen? -Hvordan skal jeg kjenne ham?
Det er absurd! Ingen kjenner en hjemløs mann.
Hvem vil invitere dem med på en drink? Det skjer ikke.
Jeg sa det ville funke.
Vi er et team, vi er en duo!
Ja, vi er en duo!
Vi synger en duett. Ingen skal synge alene.
Du sa at vi er en duo, så vi synger.
-Hvilken duo er vi? -Sandy og Junior, så klart.
-De er også søsken. -Da er jeg Sandy!
-Jeg sa det først. -Selvsagt ikke!
Jeg er Sandy, jeg er jente. Du er Junior.
Jeg vil ikke være Junior.
Jeg kjenner meg ikke igjen i ham. Jeg er mer som Sandy.
Jeg skal være Sandy, beklager.
Det blir Sandy og Sandy. Jeg er ikke Junior, fordi du er Sandy.
Greit, Sandy og Sandy.
Vi sier at vi ikke følger noen regler.
-Vi gjør som vi vil. -Vi kjøper en drink, Sandy.
Jeg skal legge kortene på bordet
Jeg skal satse alt
Og vise at jeg er gal
Etter deg
Du bør finne ut
Hva du vil si til meg
Jeg vil at noen skal elske meg
Du bør finne ut
Hva du skal gjøre
Så du ikke sårer meg
Jeg vil alltid elske deg
Jeg er forelsket i deg Og det er ikke tull
Kom til meg La oss være lykkelige
Clóvis?
God ettermiddag.
Velkommen til dette vakre arrangementet. Dere gjør det vakkert.
Vi har fremragende gjester her i dag,
men stjernen vår
er et sjeldent verk malt av Portinari.
Vi skal ta en titt på det. Vær så god.
For et vakkert maleri. Jeg har gåsehud.
Jeg har ikke sett en Portinari på nært hold på lenge.
Eieren av dette sjeldne kunstverket
er en fremtredende person i Brasil,
senator Afonso Narcos, som er her i dag.
Reis deg, senator.
Fin dress, senator. Takk. Dere kan sette dere.
Det innledende budet på mesterverket, fastsatt av takstmennene våre,
er 800 000 reais.
Noen?
En million! Fantastisk! En million! Hvem byr over?
Vi har en entusiast der borte. 1,2 millioner.
-Hvem byr mer? -1,4 millioner.
Gjør deg klar, Clóvis. Tiden er inne.
-Fyll opp glasset. -Spør noen andre.
Nå, Clóvis.
Lohane, nei! Hva gjør du her?
-Hva gjør du her? -Første gang…
Hvordan kom du deg hit?
Jeg fulgte etter deg.
Dra. Stol på meg, det er best sånn.
Stole på deg, Clóvis?
-Hva skjuler du? -Jeg skjuler deg for politiet. Dra.
Unnskyld meg.
Hvem byr mer? 2,3 millioner der borte.
Noen?
2,6 millioner reais.
Noen? 2,8 millioner.
Det er veldig jevnt.
Hvem byr mer?
Tre millioner her borte!
Han som kjøpte deg av meg kjøper det igjen?
Hva driver du med?
Solgt til denne herren. Gratulerer.
Gi ham en applaus.
Jeg kan ikke forklare det nå. Gå!
Ikke før du forklarer alt.
Du står i veien for meg. Gå!
Stopp!
Bare et øyeblikk.
Jeg har noe til deg.
Hvorfor forstyrrer en kelner auksjonen?
Og noen sier at folk ikke setter pris på kunst.
Har du planer om å by? Har du registrert deg?
Jeg er ikke her for det. Jeg har et tilbud.
Hvis det maleriet er verdt tre millioner, så si meg dette.
Hvor mye er dette verdt?
Hva? En falsk kopi?
Hvilket? Mitt eller senatoren sitt?
Eller begge? Hvilket er en forfalskning?
-Arrester ham. -Han er gal! Vakter!
Hør etter, alle sammen. Auksjonen er over!
Hva?
Hva er dette?
Forlat stedet på en rolig og organisert måte.
Jeg skal ta forklaringene deres.
Ikke du, senator. Vent litt.
Ja, vent litt.
Stopp der.
Senator, jeg er politimesteren.
Beklager, sir,
men jeg har fått et tips om hvitvasking som involverer maleriet ditt.
Det betyr ikke at du er innblandet, men vi har bevis på at maleriet er falskt.
Jeg er en føderal senator. Jeg har jurisdiksjonsprivilegier.
-Jaså? -Ta det med ro.
Jeg skal gjøre alt jeg kan for å oppklare situasjonen.
Det kan jeg gjøre. Han betalte 50 000 for maleriet
for å få tre millioner for det på lovlig vis.
Skitne penger av ukjent opprinnelse inn på kontoen på lovlig vis.
Du kan snakke med advokatene mine.
-Jeg stoler på systemet. -Skal han ikke pågripes?
-Arrester ham! Jeg gjør det. -Nei!
-Det gjør vondt! -Jeg tar en sivil anholdelse!
-Arrester ham! -Sjef.
Hva skjer, Clóvis?
Nei, ikke henne. Senatoren går fri, men ikke hun?
Sånn er det bare.
Du lovte meg en hvitvaskingsoperasjon med falske malerier og en senator.
Senatorer kan ikke røres. Hvem er igjen? Forfalskeren og mottakeren.
Vet du ikke at den svakeste alltid taper?
-Det var ikke avtalen. -Avtalen var med deg.
Du involverte henne.
Det hadde hjulpet å fortelle sannheten.
Jeg kan ikke dra tomhendt tilbake. Jeg må tenke på forfremmelsen.
Ikke sant?
-Ta henne. -Hun er en god person.
-Hun jobber og har en matvogn. -Jeg har det.
Hun er en fighter. Jeg overtalte henne.
Du sa at alt var klart.
Jeg sa jo at jeg er ansvarlig.
Bruk alt mot meg, men la henne gå.
Ta meg vekk fra samfunnet og menneskeheten…
…men ikke ta den eneste jeg elsker.
Hva er dette, en såpeopera? Hva er dere?
Søsken.
18 MÅNEDER SENERE
Jeg sonet straffen min.
Retten dømte meg til åtte år i fengsel, men straffen ble gradvis redusert.
Først ble den redusert fordi jeg løste min egen forbrytelse.
Så ble den redusert enda mer.
Det var så mange ankesaker at jeg må ha blitt løslatt med kreditt.
Synes du min straff var kort,
selv med alle bevisene, så slapp senatoren unna med alt.
Jeg kan ikke tro det!
SVINDLERNE FRA RIO
Vær så god.
Dobbeltsvindelen har to burgere, ost, salat og tomat.
Fengselsfuglen har kylling og spesialsausen vår.
Vegan-svindelen smaker som kjøtt, men det er aubergine med grillsaus.
Kjeltringsalaten er laget med tofu.
-Jeg liker den ikke. -Det gjør jeg.
-Sier du det? -Ja.
-Vi tar to. -To?
To kjeltringsalater, Lohane!
Kommer straks!
Dette kaller jeg en bra serviett.
Jeg er stolt av å servere gode produkter til kundene mine.
Her har vi grillsaus og majones. Ekte majones. Den er kjempegod.
-Kos dere! -Takk.
Kjeltringsalaten har aldri gjort noen syke.
Andre ting er mye verre.
Ikke vær så lat, Clóvis!
Du må jobbe!
-Vi må betale regningene. -Jeg jobber jo!
Ser du ikke det? Jeg jobber.
Vil du ha noe annet? Ser du, jeg jobber.
Gå og lag smørbrødene dine.
Skriv at hun hadde en brasiltre-fase.
Utrolig.
Impresjonister maler inntrykket sitt av virkelighet og skjønnhet.
-Så kjedelig. -Så kjedelig.
Har du kommet ut? Er du ute?
Lohane med ost, kylling, salat og Ho…
Holane!
Ta det fra starten.
Prøv igjen.
Jeg har ikke tillatelse og kan ikke selge mat, men kan du ikke…
-Vent! -Vi går tilbake, nå!
-Denne festen er super! -Den suger!
Vent!
Slipp meg. Hvorfor drar vi?
Vi går tilbake!
-Bli her med meg. -Slipp.
-Slipp armen min! -Nei!
Vi må prøve å sove.
Jeg prøver.
Flyvåpenet sendte oss hit,
og du sender oss tilbake til flyvåpenet?
Hva skal vi gjøre?
-Du serverer uekte majones… -Vær forsiktig!
Den er løs.
For Guds skyld, ikke gjør det.
Jeg vil bli lege.
Problemet er at mellom mitt nåværende jeg og mitt lege-jeg er…
Unnskyld.
-Vi tar to. -To? To salat…
-Ha det! -Du mistet mikrofonen.
Hvis jeg overlevelse…
-Hvis jeg "overlevelse". -Hvis jeg "overlevelse".
Vår siste svindel sammen, en stor en.
Vet du, jeg visste det.
Jeg visste det…
Vet du, jeg visste det.
Tekst: Mari Hegstad Rowland