Downloaded from YTS.MX
SUBTITRAREA-DACIAN
Official YIFY movies site: YTS.MX
După ce armata lui Carl al XII-lea a fost înfrântă la Poltava,
peste 10.000 de prizonieri suedezi au fost exilaţi în Siberia.
În acelaşi timp în estul îndepărtat
Hanatul Dzungar a distrus armata chineză.
Mai mult ca niciodată, China avea nevoie de o alianţă.
Toate încercările anterioare de a angaja Rusia
într-un război împotriva Hanatului Dzungar
au eşuat.
Chinezii numesc această placă de aur "Paiza".
E înmânată personal conducătorilor de state.
Cei care acceptă paiza
trebuie să meargă la război de partea Chinei.
Tobolsk e capitala districtului guvernamental siberian.
Aici sosesc caravanele din est.
Povestea începe cu sosirea unei caravane din China.
-Ni hao! Tulisen! -Ni hao.
De câţi ani nu ne-am mai văzut?
Felicitări guvernatorului. I-am adus un cadou.
Tulisen, vechiul meu prieten.
Sper că acest cadou să îndulcească veştile amare pentru guvernator.
Ce veşti?
Excelenţa sa, Împăratul Qon Si
vrea să interzică caravanele ruseşti în imperiu.
Împăratul a înnebunit? O caravană aduce mai mult profit
Decât o provincie într-un an. De ce interdicţia asta?
Din cauza războiului cu dzungarii.
Asta e o Paiza imperială din aur.
Împăratul le trimite aliaţilor săi,
Să meargă la război împotriva duşmanilor Chinei.
N-ar fi trebuit să facă asta.
Petru are destul de-a face cu suedezii.
N-o să se bage într-un război împotriva dzungarilor. N-o să-ţi accepte Paiza.
Atunci Kangxi Qing bogdyhana nu le va mai da voie caravanelor ruseşti.
Nu mai poţi să-i dai tarului tău.
Ştiu cât te apreciază Petru. Te rog convinge-l să ne ajute.
Să ne asculte cererea.
Fă-ne un favor şi-ţi facem şi noi unul.
De acord. Arată-mi Tigrii tăi.
Rusia va lupta cu dzungarii?
Rusia?
Nu primeşti o armată!
Sankt Petersburg.
Un război împotriva dzungarilor?
De ce eşti guvernatorul Siberiei?
-Să-i întăresc condiţia. -Dar o fac.
Vă rog să semnaţi aici.
Am să construiesc mai multe fregate.
Navele sudeze vin vara asta.
Vreau doar bani de la tine. Nu sta, munceşte!
O caravană în China îmi aduce cât toată Siberia într-un an!
Atunci lucrează, guvernatorule, gândeşte! Fă rost de bani!
Eu am nevoie de bani şi tu îmi ceri război!
Nu va fi un război adevărat.
Armata vine în stepa, trage cu tunurile şi dzungarii fug.
Arătăm respect Chinei şi păstrăm caravanele.
Crezi că-i amuzant?
Dacă tragi o dată cu tunurile
Nu-i poţi opri!
Un război mi-e de ajuns.
Complimente, prinţesă.
Majestatea sa. Mare Tar
Şi Mare prinţ
Peter Alexeievici Romanov!
Atenţie!
Mă bucur să vă văd, copii.
Priceperea militară e cea mai importantă artă din lume.
Arta asta ne-a adus lumina din întuneric.
Am o premoniţie...
Priviţi, Ecaterina Alexeievici, ce vă dau de Ziua Numelui.
Conţine un smarald,
Aici e un safir.
Încântător.
Dragă mamă, vă rog să mă ajutaţi să-l conving pe Peter.
Nu vrea să-mi dea o armată.
Ca răsplată pentru desfăşurarea trupelor de frontieră
Confer prinţ prezenta tuturor tinerilor ofiţeri
Rangul de locotenent în armata rusă!
-Vivat! -Vivat! Vivat! Vivat!
-Am mai multe diamante ca ăsta. -Eşti un om de nimic, Gagarin.
Peter Alexeievici, soţia dv. Are o zi a numelui.
Vrei să ajungi la mine prin Ecaterina?
Peter Alexeievici, jur că n-am avut intenţii rele.
-Peter. -Ce voia?
Se văita iar cu războiul lui?
Pot vorbi? Doare.
Peter Alexeievici, am planuri.
Vreau să aduc aur naţiunii noastre.
E un loc
Unde e un munte plin de aur.
Trebuie să organizăm o expediţie.
Şi apoi a intrat Mensikov cu dragonii săi şi am plecat.
-Suedezii s-au împrăştiat! -Umblau ca iepurii surprinşi.
Da, şi cel mai gras... Grasul s-a târât în patru labe
Şi apoi au început să ţopăie sărind constant în sus şi-n jos...
Ivan! Ivan! Ivan!
Cum te cheamă, palavragiule?
Locotenent Demarin.
-Pregătirea? -Am absolvit cu onoare
Strategia, tacticile, artileria, fortificaţii şi planificarea.
Aha, deci eşti familiar cu toate astea, așa-i?
Ne poate fi de folos într-o expediţie.
Spune palavragiule, vrei să mergi în Tobol?
-Tobol, ce-i asta? -Pregătirea ta n-a fost bună.
Tobol e un rău în Siberia. Un rău de graniţă, locotenente.
Dar acolo nu e război.
Te trimit acolo şi așa rămâne.
Nu contează cum sari,
Vei fi înconjurat de duşmani din toate părţile, oricum ai sări.
Majestate! Am studiat arta militară în străinătate
Să-mi servesc patria în luptă.
Şi acum trebuie să merg în Siberia?
Fără discuţii împotriva tarului. Eşti prea tânăr pentru asta.
Voi tinerii, am o misiune pentru voi.
Nu un război, ci o încercare dură,
O expediţie paşnică la o graniţă, pentru aur.
Expediţia e condusă de colonelul Buhgoltz.
Matei Petrovici, dă-i câţiva ofiţeri.
-Câţiva? Nu sunt de ajuns. -Nu mă întrerupe.
Dă-i 10 ofiţeri. Va găsi recruţi în Siberia.
Expediţia trebuie să fie paşnică.
-Ai înţeles, locotenente? -Peter Alexeievici...
Paşnic, Mattei Petrovic.
Calmaţi-vă. Dansaţi cât mai aveţi picioare.
BĂTĂLIA PENTRU SIBERIA
TOBOLSK Iar cu mâinile sale strâmbe.
Victor, nenorocitule!
De ce înclini iar gardul? Eşti orb?
Am să te arunc de aici!
Atunci n-o să-ţi lipsească decât soţia dacă găseşti destulă frânghie.
-Bună, Simeon. -Bun venit, Matei Petrovici.
Cum e cu construcţia? Îi trataţi cu respect pe suedezi?
Să-i strângem? Dar nu, sunt calmi.
Mai putem învăţa ceva de la ei.
Hai, ajută-l pe mâna strâmbă!
Pregătesc o expediţie, căutam aur.
Oraşul Yerkend,
Unde e?
E un oraş pe graniţa.
-Îţi ia 14 săptămâni să ajungi acolo. -E mai departe decât Moscova.
Sigur. Cetatea noastră de frontieră, Kara,
E la patru săptămâni de Tobolsk Petrecem iarna acolo
Şi apoi mergem prin stepa ostilă opt săptămâni.
-E aur în Yerkend? -Da, așa se spune.
Dar nimeni din Tobolsk n-a văzut niciodată aurul din Yerkend.
Mint.
Se poate.
Cred că misiunea asta pe care o pregăteşti e o prostie.
Nu te priveşte pe tine.
Tarul a cerut asta.
Trebuie să ne supunem.
Lucrul s-a terminat.
Asta e terci.
Iar porcăria aia rusească.
Suntem în captivitate, Mikael. Mâncăm ce ne dau.
Eşti o femeie leneşă, Brigitte.
S-a dus totul pe băutura ta. Eşti dependent!
Curvă! Vreau să mă opresc din băut, dar chiar nu reuşesc!
Ivan, te-ai plâns că n-ai să vezi sudezi.
Sunt mulţi aici, sunt prizonierii noştri.
Bună. Suedezilor, salutări!
Bună, eroilor.
Un scârbos.
Ce-a zis?
A zis, "Salutare, eroilor".
Excelenţă, decretul ţarului.
E nevoie de toate astea pentru expediţie.
Dă-mi-l.
"3.000 de uniforme, 200 de cai, 70 de bărci uşoare, 100 de canoe..."
Le vom aduna peste iarnă. Le veţi avea până la primăvară.
-Kuzmicev, Severinov. -Aveţi grijă!
Vi se va da casa şi masă.
Vom sta în Tobolk o vreme. Continuăm la vară.
Vă avertizez.
N-am să tolerez imoralitatea.
-E clar? -Da, colonele.
Tată, frate!
Va locui un ofiţer cu noi.
-Bună ziua. -Bună, eroule.
-Bună. -Sunt locotenentul Demarin.
-Care-i prenumele tău? -Ivan Danilovici.
-Vanea? -Simeon.
Avem nevoie de un butoi mare de castraveţi, totul e folosit.
Ce să fac cu castraveţi? Johan, du căruţa în curte.
Bine.
La ce stai aici? N-ai nimic de făcut.
De ce sunteţi deja ofiţeri dacă sunteţi așa de tineri?
Ai tras în suliţă câteva regimente de suedezi în Poltava?
Chiar n-am fost acolo. Am studiat în străinătate din ordinul tarului.
Maria, arată-i musafirului nostru unde se poate spăla.
Ce te-au învăţat germanii?
De unde iese glontele din puşcă?
Cum să lupta cu duşmanul.
Atunci ştii.
-Tată, crezi că toţi sunt proşti. -Hai la masă.
Hai şi stai.
Nu stau la masă cu duşmanul.
Nu e un duşman. E un prizonier care mă ajută.
-Îmi pare rău. Plec. -Johan, nu fi ridicol.
E mai bine dacă plec.
La revedere.
Se pare că nu-i place compania noastră.
Cum îndrăzneşti să-mi superi musafirul, băiete?
Tu eşti stăpânul în casa asta?
Poţi mânca din coşul de gunoi!
Fă-ţi bucătăria ta.
-Dar tata! -Lasă-mă cu "tata"!
Lasă-mă!
Vreau să merg acasă, m-am săturat. Curvă, vreau să merg acasă!
Vreau să merg acasă, vreau să merg acasă...
Nu te înţeleg, nu vorbesc germană.
Te rog să mă ajuţi. Du-l acasă.
Cu plăcere.
Aici.
Ai grijă.
Ţi-ai uitat pălăria.
Mulţumesc.
Multe mulţumiri pentru ajutor.
Johan.
Johan Gustav Renet, la serviciile dv., doamna Sims.
Brigitte Christina.
Sunt ca şi tine.
Fac ce e nevoie să supravieţuiesc.
Şi merge?
Nu chiar.
Dar nu-mi pierd speranţa.
Aş vrea s-o faci şi tu.
Distanţele din Rusia ne ţin pe loc mai mult decât lanţurile.
Dar inventez eu ceva.
Voi fi eliberat, ştiu asta.
Într-o zi
Am să merg acasă. Acasă în Suedia.
Desigur.
Brigitte.
Iartă-mă.
Eu...
Nu. Nu, eu...
Războiul tine de 13 ani.
Mereu într-o ţară străină.
Vreau să mă întorc acasă.
Vrei să mergi cu mine?
În Suedia?
Da, foarte mult.
Ivan Danilovici, am mâncare pentru tine.
-Mulţumesc, nu mi-e foame. -Încă așa de mândru.
Mănâncă, am încălzit-o în cuptor.
Uite, un înger în rai!
E un noroc să vezi un înger. Nu oricine o poate face. Îl vezi?
Tatăl tău îşi spune poveşti din astea, Maria?
-Mănânci? -Nu.
Nu uita vasul!
Recruţi! Cu toba asta se dau semnalele în luptă..
Fiecare comandă e diferită. Asta înseamnă înainte.
Stop!
Puţin mai încet.
Şi acum voi.
Stop, idiotule! E așa de greu să ţii minte?
-Gândeşte-te la câteva cuminte! -Ce cuvinte? Nu-i un cântec.
Baram, baram, sufla cornul.
-Încă o dată. -Baram, baram, sufla cornul.
Bine, Remezov.Şi acum toată lumea face "Baram" împreună!
Baram, baram, sufla cornul.
Şi acum comanda numărul doi. Ascultaţi!
Mistreţul e lovit, loveşte vacă.
-Ce naiba porţi! -Tată! Tată!
-Tată! -Scapă de asta, e o tobă militară!
-Acum sunt recrut. -Ce? Hai aici!
Simeon, stai! Îţi faci fiul de ruşine.
Ivan, anulează-i datoria!
- Nu, e o onoare să-ţi serveşti tata - Da! Chiar tarul Peter a servit
Ca toboşar sub Preobrazenski.
Piticule, te închid în baia de aburi
Cat e aici armată, ai să te ocupi de ramurile de mesteacăn, nu de tobe.
-Prostule! -Toţi bărbaţii au servit alături de noi.
Să stau pe aici ca o fată?
Eşti responsabil pentru asta, Ivan. Arme, războaie, victorii...
-Lasă-l să plece de aici! -I-am spus lui Peter
Că cred că e corect.
E o misiune sacră să-l serveşti pe tar.
Trebuie să înţelegi asta! Statul e puternic
-Pentru că facem sacrificii! -Pleacă de aici.
-M-am hotărât deja! -Cum?
Voi fi în expediţia asta, tata.
Atunci... să mori în stepa, prostule!
Pleacă din casa mea, şarpe!
Maria, acum sunt recrut. Am să aduc aur acasă.
Tobolsk, festivalul iernii, 1715.
Nu privi acolo!
Cumpără, cumpăra...
De ce e o doamnă așa de magică singură?
-Îl caut pe Ivan. -Dă-mi voie să te protejez.
-Bine. -Ce norocos e Ivan.
-Mi-aş da viaţa pentru tine. -Da, plecaţi de aici! Femei, femei!
Mikael! Mikael, hai, odihneşte-te.
-E de gardă. Merg eu cu tine. -Fug ca şi femeile.
Femei, femei!
Josy! Josy, Josy!
Josy, unde-i Johan?
Unde-i Johan? Unde-i Johan?
Mai sus, pe acoperiş!
Bună, Ivan. Am plăcintă pentru tine.
Ivan, salută.
Bună ziua, doamnă.
De ce mă faci de râs în fata recruţilor?
Ivan. "Bună, doamna", cu o așa fată drăguţă...
Serviţi-vă, eu le-am făcut.
-Nu pot, sunt în timpul serviciului. -Nici eu. Ce-i acolo?
În asta ciuperci.Şi aici peste.
-Johan. -La o parte!
Johan.
Îmi lipseşti, Johan.
Hai aici.
-Aici. -Doamne, îţi cer azi...
-Lasă biserica, du-te cu Dumnezeu. -Tată, trebuie să-mi mărturisesc...
-Lasă-mă, tata. -Păcatele...
-Hai, te rog. -Lasă-mă!
Fii cumpătat!
-Hai. -Treci acolo!
Vreau să te sărut, Johan.
Şi eu, Brigitte.
Eu, ca lider, sunt dat afară din biserică.
Hai, mergem la cârciumă.
Pleacă de aici!
Diavole!
Nu! Nu, nu, nu! Nu!
Nu, nu!
Stai departe de ea, e soţia mea!
-Curvă! -Brigitte!
Te-ai născut din sarazini!
Ascultaţi, oameni! Bateţi-i pe suedezi!
Bărbaţii noştri sunt bătuţi! Suedezii rebeli!
Soldat, raportează-i maiorului! Alertează compania!
-Peter e aici! -Unde?
În piaţă.
-Te omor! -Unchiule, ce naiba!?
Şarpe, hai jos aici!
E sfârşitul tău.
Unchiule!
Spune la revedere, soldat.
Nu! Nu mă omori, soldat!
Strângeţi rândurile!
-Terminaţi bătaia! -Despărţiţi-vă!
-Calmaţi-vă, calmaţi-vă! -Înapoi!
Calmaţi-vă! Înapoi imediat toată lumea!
-De care parte eşti? -Ivan!
-Calmaţi-vă! -Stai cu mine!
Înapoi cu tine!
-Înapoi! -Ivan, pot s-o fac, aşteaptă.
Pe al!
-Toţi împreună! -Deasupra capetelor! Aşezaţi-vă!
-Plecaţi! -Foc!
Rândul doi, gata de atac!
-Staţi, armata e în spatele vostru! -Jos cu ei!
Foc!
Linişte!
Vrei a doua Poltava, diavole?
Se răzvrătesc suedezii?
Numai beţivii se bat, guvernatorule.
Ticălosul ăla de suedez a început.
Închideţi toţi rebelii, şi pe ai noştri.
El a început!
-N-am avut nimic de-a face cu asta! -Ai recruţi buni, colonele.
-Un grup bun. -Nu sunt destul de buni de luptă,
Pentru o expediţie. Va fi o operaţiune paşnică.
Şi ai aflat cine a început?
Toţi spun c-a fost un suedez, Johan Renet.
-Ei bine, spânzură-l. -Domnule guvernator, vă implor!
Vă rog să-l lăsaţi, e nevinovat!
-O să-ţi eliberăm soţul. -Nu, mă refer la Johan Renet.
Cum, Johan Renet? Nu vreau să aud, el a început!
-Pleacă! -Nu, vă implor!
Îl iubesc pe Johan Renet, vrem să mergem împreună acasă.
-Vă rog, vă implor! -Atunci tu ai întărâtat băieţii?
-Sunt vinovată. -Nu sunt germani.
-Ci ţigani. -Ar trebuie să primeşti o celulă rece.
-Şi îl iubeşti? -Foarte mult.
-Bine, am să mă ocup. Du-te. -Mulţumesc mult.
Dă-mi voie să spun ceva, colonele.
-Spune. -Le datorăm tuturor suedezilor
Să-i angajăm că recruţi.
-Suedezii? -Da.
Dacă jură, îi putem lua cu noi.
Ai mulţi ofiţeri. Am văzut-o bătându-se.
-Hai, mai puţine probleme pentru mine. -Stai, stai.
Chiar vrei să-i înarmezi pe duşmanii noştri?
-Da, ar trebui să-i ia. -Şi tarul a făcut-o.
Ei bine, atunci te numesc, locotenente,
Liderul escadronului suedez al expediţiei.
Dă-i drumul! Dar să nu eşuezi.
Da, sire.
Eu am început, dar n-a fost o revoltă.
Eu decid ce se-ntâmplă. E greu să dovedeşti ceva din ştreang.
N-ai să-ţi mai vezi niciodată soţia.
Ştiu despre tine, Capiton, lasă-ne.
Vrei să pleci de aici ca om liber?
Glumiţi, domnule guvernator?
Nu, nu glumesc. Vreau să te ajut.
Te vei înrola în regimentul care merge la Yerkent.
-Dar nu vreau să mă înrolez. -Taci.
A început vara. Expediţia era gata de plecare.
Ţine minte, Peter, dacă ţi se-ntâmplă ceva
-Mama ta o să... -Simeon?
-Ce? -Ce ştii despre dzungari?
-Câţi sunt? -Ce vrei să auzi, 1.000? 10.000?
-Şi militar? -E doar o hoardă călare.
Dacă treceţi de hoarda asta, nu mai e nimic!
Brigitte.
Ştiu totul despre tine şi suedezul ăla.
Dar va pleca azi şi n-o să vă mai vedeţi.
Îmi pare rău, totul e vina mea.
S-o luăm de la capăt.
Jur că nu mai beau.
Eşti beat şi acum.
Şi azi e o zi festivă.
Care?
Cu tine fiecare zi e o zi festivă.
Ia-i şi du-te să sărbătoreşti.
Jur că e ultima dată.
Te iubesc. E ultima dată.
-Ştiu. -Ultima dată.
Ultima dată.
Salut, suedezule.
-Ţi-ai luat rămas bun de la cea iubită? -Încă nu, domnule guvernator.
-Bine. -Asta e drumul spre Kara.
Unde sunt poziţiile dzungarilor?
Ţinutul tău începe de la malul ăsta.
-Şi aici? -Veţi petrece iarna aici.
Efortul ăsta îţi dă libertatea.
Şi Brigitte?
Vine cu prima caravană. Mă ţin de cuvânt. Sper că şi tu.
-Succes, Uhan. -Johan.
Johan, Johan.
Johan,
N-am să te mai văd.
Ai să pleci din Tobolsk cu prima caravană.
Cum? De ce?
Vrei să fim eliberaţi împreună?
-Da. -Atunci fă ce-ţi spun.
Nu înţeleg, dar fac ce vrei.
-Sigur? -Sigur.
Atunci sărută-mă, Brigitte.
Ia o eşarfă groasă cu tine. O să-ţi ţină de cald.
-Nu e voie. -Hai, hai.
Ivan, gerului nu-i pasă de ce e voie.
Kuzmicev. Plecarea!
-Întinde-te! -Hai!
Ţine minte, Peter.
Toţi cei di familia Remezov au servit cu credinţă. Nu ne face de râs!
Unde te duci cu mâinile tale strâmbe?
Maria, dacă mă conduceai pe mine, n-aş fi plecat fără un sărut.
Ozharovski!
Maria! Maria! De ce a trebuit...
De ce mă faci de râs în faţa tuturor?
De ce a trebuit?
-Ivan, hai! -Maria, du-te acasă.
Hai, hai!
Ozarovski.
-Ivan, eşti așa de aspru. -Maria!
Îţi cer să mergi acasă!
Johan!
-Ai fost trăgător? -În artilerie.
Tunurile voastre sunt mai bune ca ale noastre?
Îmi plac cele care nu trag niciodată.
De acord...
Şi care trăgători sunt mai buni?
De ce m-ai salvat?
-Nu înţeleg... -M-ai tras afară din luptă.
Vrei să mori în luptă, nu într-o încăierare.
Să mă salveze un suedez...
Dar de ce? Eşti duşmanul.
Taci, Ivan, acum suntem de o singură parte.
Ascultă.
Tot vreau să-ţi mulţumesc.
Ce plictisitor, ne târâm că vacile.
Aşa nu vom reuşi până la iarnă.
Ivan! Hai, o să concurăm.
Bună idee.
N-ai destul în stomac pentru o cursă..
Fraţilor, lăsăm suedezii în spate!
Sigur că putem...
V-am înfrânt la Poltava. Merge şi aici.
Nu te-am văzut la în Poltava.
Pe atunci sugeai la sânul mamei.
Peter, dacă mai trăncăneşti atâta
Unchiule Johan te va îneca cu toba ta.
-O tobă nu se scufundă. -Dar tu da.
E bine că acum toată lumea ştie asta.
Dar am o condiţie. Dacă suedezii sunt conduşi de un rus,
Un suedez trebuie să conducă ruşii. Clar?
Johan Renet!
Hai pe barca ruşilor!
-Şi trageţi! -Trageţi!
-La revedere! -Îi luăm pe suedezi! Peter, toba!
-Stai acolo! -Trageţi!
Pleacă!
-Sus vâslele! -Păstrează distanţa!
Împingeţi-i!
Unde?
-Am fost primii! -Nu, noi!
-Fraţilor, ajutor! -Nu mai vâsliţi!
-Staţi! Linişte! -Peter! Peter se îneacă!
-Peter! Peter! -Mă înec!
-Peter! -Mă înec!
Dar aici e simplu!
Da, pentru tine. Mă pot îneca aici.
Sus cu tine.
De ce strigi, Ivan?
Fraţilor! Ivan a prins un peşte!
Hai, luaţi peştele!
-Ce au acolo? -Un peşte, colonele.
Ivan, scoate-l!
Hai cu el!
Hai, aruncă-l aici! Aruncă-l la mine!
Îl am!
Peştele meu e mai mare.
Fortăreaţa Kara, după opt luni.
Iarna se apropia de sfârşit.
Am fost paralizaţi aproape toată iarna. Înţelegeţi!
Nu ni s-a dat voie să tragem, praful de puşcă era limitat.
-Credeam că eram în război. -Mi-ai atins punctul sensibil.
În Europa vânăm suedezi
Şi eu fac ture aici în stepa.
Stai!
Peter, da alarma.
Sunt locotenentul Demarin. Cine sunteţi?
El e marele Zaisang Onhudai.
Care-i motivul vizitei tale?
Să nu pierdem vremea, rusule. Du-ne la fortăreaţă.
Întoarceţi!
Recrut Remezov, dă semnalul să deschidă poarta.
De ce sunt aici forţe înarmate?
Nu vreţi pace cu mine?
Venim în pace.
Te-am invitat aici.
Am să-ţi arăt apărarea mea.
Bune tunuri.
Asta înseamnă încredere.
Eşti prietenul nostru, da?
Nu vrem o luptă.
Te rog să accepţi ospitalitatea noastră.
Sper să te pot convinge.
Şi asta cine-i?
Zaisang, un şef al dzungarilor.
Johan Renet!
Unde-i Johan Renet?
-Nu ştiu. -Atunci găsiţi-l! Hai!
Ne-am uitat peste tot de două ori. Suedezul a dispărut.
Aici.
Am furat asta de la guvernatorul Gagarin.
Nu! Nu înţelegi! Tu... nu înţelegi!
Ruşii au făcut o înţelegere cu China.
Vrei să începi o luptă aici!
Nu sunt aici să lupt.
Ce-ai făcut în armata ta?
Sunt artilerist, trag cu tunuri.
E un dar. Fantomele din stepă te-au adus la marele Zaisang.
Cu fân în încălţări, n-o să-ţi îngheţe picioarele.
-Ştiu. -Stai. Ia eşarfa.
-Şi înfăşoară-l în jurul tău! -Cadoul Mariei?
Nu te priveşte. Înfăşoară-l!
Eşti o bunică. Taci!
-Eşti un şef chipeş. -Sora ta vrea
Să am grijă de tine.
Eşti așa de îndrăgostit de ea, Ivan. Se va termina rău pentru tine.
Atunci acum plec.
E o capcană!
Ştii
De ce nu te omoară?
Ce mai aştepţi? Bate, altfel n-o să deschidă.
Hai, bate.
Ascultaţi-mă. Cea mai bună comandă
E Articolul şapte:
Alarma.
Salvează oraşul, Profetule Ilie. Salvează oraşul, Profetule Ilie.
De ce tăceţi, aţi îngheţat?
Deschideţi poarta!
-Salvează oraşul, Profetule Ilie. -Toţi împreună!
Salvează oraşul, Profetule Ilie. Salvează oraşul, Profetule Ilie.
-Din nou! -Salvează oraşul, Profetule Ilie.
Salvează oraşul, Profetule Ilie. Salvează oraşul, Profetule Ilie.
Alarmă!
-Opriţi-l! -Acoperiţi-mă, băieţi!
-Omoară-l! -Lăsaţi-mă!
Peter!
Îngropăm un recrut curajos.
Un adevărat soldat rus.
Moartea sa e un exemplu pentru noi toţi.
Ultima dată în onoarea să...
Nu i-a fost teamă de duşman
Şi şi-a dat viaţa pentru camarazii săi.
Încărcaţi! Foc!
Ivan.
Ivan!
Suntem toţi soldaţi, Ivan. Suntem toţi sub Dumnezeu şi-l servim pe ţar.
Nu te învinovăţi. Nu eşti vinovat de moartea sa.
Dar de ce au atacat dzungarii? Nu suntem în război.
Şi asta mă îngrijorează.
Ai atacat noaptea.
Gărzile noastre au fost ucise.
Noi n-am provocat război.
De ce aţi făcut asta?
Veteranule, eşti aici!
Trăieşti...
Alarmă!
-Vin dzungarii! -Vin dzungarii!
TOBOLSK
Hei, la o parte! Un mesaj pentru guvernator!
Ia calul.
-M-ai chemat, guvernatorule? -Aşa e, Simeon.
Soldatul Igor Bikov stă în faţa ta.
E un mesager al colonelului Buhgoltz, din fort.
Spune-i, Igor.
Peter Remezov, fiul tău,
A fost omorât de dzungari.
Crede-mă, Simeon, şi mie îmi produce mare durere.
Buhgoltz scrie că dzungarii l-au încercuit în fortăreaţă.
-Proviziile sunt aproape terminate. -Atunci trebuie să mergem la Buhgoltz
-Să-l ajutăm. -Da, dar cum?
Visteria e goală.
Tată, mamă, cum se poate?
Vor muri fără ajutorul nostru!
Eşti îngrijorată pentru Ivan?
Ai o inimă de piatră, stricato!
Şi eu plâng pentru Peter!
Peter a servit. Toţi Remezov au servit.
Ruşii sunt la strâmtoare.
Trebuie să-i ajutăm.
Ia-ţi păcatul din suflet şi iartă-l.
Mânia nu vindecă sufletul.
Trebuie să-i salvăm.
Nimeni nu poate merge mai departe fără tine.
Aţi conspirat toţi?
Nu mă duc nicăieri! Şi nu vă las nici pe voi!
Lăsaţi-l pe guvernator să se ocupe!
Aţi înţeles?
Simeon, îţi dau lumânarea de botez al lui Peter.
Găseşte-i mormântul
Şi aprinde asta acolo.
El va vedea focul din Ceruri.
Atunci... o să-i încălzească sufletul.
Da, mama.
Da, am să fac asta...
-Tată, merg cu tine. -Şi eu.
Dar când se întâmplă ceva, casa noastră n-are bărbaţi.
-Atunci ia-mă cu tine, tata. -N-ai să mergi.
Am să-l găsesc pe Ivan al tău şi am să-l strâng de gât cu mâinile mele!
-Ticălosul! -Dacă faci asta am să fug, tata!
Butoaie cu bile din fontă. Cinci serii, 100 de căruţe.
Încuietoare de roţi, lăzi cu flinte.
-20 de corzi. -Staţi.
Tunuri, scânduri, butoaie cu gudron.
Spune-mi ce-i în ladă de medicamente.
Bine. Usturoi, iarbă neagră.
-Rostopasca, absint... -Bine.
-Şi ulei de pin. -Bine.
Ureaza-i sănătate prietenului tău.
Vezi câte am adunat.
E datorită oamenilor.
-Simeon, uită-te! -Ai grijă de mama ta.
Uite, Simeon! Îngerul ne binecuvântează.
E fum din coşurile de fum din Tobolsk. Un înger...
Dumnezeu să te apere, Simeon. Ai grijă de Maria.
Rămas bun, Remezov.
De acord.
Domnul fie cu tine.
Eşti fiica lui Simeon Remezov?
Da. Peter, fratele meu a fost ucis de dzungari.
L-am plâns o săptămână, dar în acelaşi timp m-am gândit şi la Ivan.
Chiar dacă l-am mâniat pe tata, sigur trebuie să merg la Ivan.
Ivan, ofiţerul rus?
Da.
Îl iubesc așa de mult, l-aş urma desculţă în zăpadă.
Înţeleg.
Să-ţi spun un secret, şi eu merg să-mi văd iubitul.
Trebuie să urmezi iubirea.
Altfel sufletul nostru moare.
Fortăreaţa Kara, după patru săptămâni.
Alimentarea! Alimentarea!
Şi să-i întâmpinăm cu pâine şi sare?
Uitaţi-vă.
Fraţilor, vin cu nomazi.
Acum trebuie să luptăm cu ei.
Nu, ai răbdare.
Fiica mea... fiica mea.
Acum totul e bine, Yohan. Suntem împreună şi suntem liberi.
Nu-i adevărat, iubirea mea.
Trebuie să-l servesc,
Asta e preţul libertăţii mele.
Sunt iar soldat şi iar în război.
Dar eşti puternic şi sunt şi eu. Şi suntem împreună.
Unde mergem?
Bun venit în palat, regina mea.
Ce bine e aici.
Cu tine.
Ivan Danilovici, vine un bărbat!
Un bărbat pe stepa!
Simeon.
Unde mi-e fiul?
Bună, Peter.
Sunt tatăl tău.
Am vrut să fiu cu tine.
Asta e de la mama, că o amintire.
Lumânarea asta ardea când ai fost botezat.
Încălzeşte-te, fiul meu.
Îmi pare rău, Simeon.
Nu l-am putut salva.
Te iert.
Cum să nu pot?
Fiul meu e în mormânt,
Fiica mea prizoniera
-Să aducem prizonierii înapoi! -Imposibil, Simeon.
-Ar fi sinucidere. -Într-un atac în stepa
Artileria noastră e inutilă..
Nomazii au doar cavalerie, Simeon.
Noi doar infanterie.
Şi ce-ar trebui să facem?
Nu ştiu.
Colonele, locotenentul Demarin a...
Ce? Ce-a făcut locotenentul Demarin?
-Stai! -Spune-i să lase oamenii să plece!
Bată.
Omoară-l! Vei muri ca un câine
-Dar nu vei trăi asta. -Lasă-l, Onhudai.
Viaţa ta valorează mai mult.
Da comandă.
Lasă-i să plece.
Lăsaţi-i!
Eşti un om înţelept, Zaisang.
Maria!
Întoarce-te la fortăreaţă.
Cum vrei să pleci de aici, prostule?
Rămân cu tine.
-Ivan. -Johan!
Du-te, am să-i plătesc o datorie.
Du-te!
Iau cuţitul.
Hai!
Calm.
Calm! Acum du-te.
-Johan. -Trebuie să mă întorc la dzungari.
Colonel, sunt oameni, probabil din convoiul de aprovizionare.
Au putut evada?
Vreau libertatea mea, ai promis.
Sunt om de onoare. Ai libertatea.
Poţi pleca.
Ţi-am văzut soţia. E drăguţă.
-Mulţumesc mult. -Vreau s-o cumpăr de la tine.
Pentru ea îţi poţi alege un cal din herghelia mea.
Oricare, am sechestrat tot convoiul,
Şi pe ea. Aşa că e prizoniera mea.
Dar din respect pentru tine, vreau s-o cumpăr.
Care-i preţul?
Aşa cum am spus, nu e posibil.
Eşti prost, prietene.
Nu așa se vorbeşte cu marele Zaisang.
-Hei, dă-i drumul! -Ce-ai spus?
Nu cumpăr un porc într-un sac.
Hai aici, femeie.
Stai, aici sunt bărbaţi...
-Dezbracă-te. -Brigitte, nu!
-Brigitte, nu! Brigitte! -Fă-l să tacă.
Doar unuia v-am promis libertatea.
Johan, închide ochii. Nu mor.
Brigitte!
Nu mor.
A mers ceva rău?
De unde vin toţi?
Ce naiba se-ntâmplă acolo?
Ce se-ntâmplă în zona ta, Onhudai?
Trebuie să rezolvi singur asta, Inoen.
Am distrus armata chineză.
M-ai forţat să mă îndrept spre tine, spre nord.
Trupele dzungarului Taishi Tserin Dondobo
Au anulat campania împotriva imperiului chinez
Şi sun acum la fortăreaţa Kara unde sunt staţionate trupele tale.
-De ce eşti aici, Johan? -Întreabă-l pe guvernatorul tău, Gagarin.
-Cum? -El m-a obligat să merg în expediţie.
Imediat ce-ai întâlnit dzungarii, fugi la ei.
Apoi îi dai aurul pe care ţi-l dau
Liderului lor, Zaisang,
Placă de aur, asta e motivul războiului.
Aici e aurul. Ascunde-l să nu fie furat.
-Ce semnificaţie au semnele? -Nu ştiu,
Nu vorbesc chineză.
De unde ai Paiza asta?
De la un străin, un dezertor din fortăreaţă.
-Aurul? -Da.
Spune-le că l-ai furat de la Gagarin.
Te va mulţumi.
Te-ai întrebat vreodată de ce Paiza e în mâinile guvernatorului
Şi nu în cele ale tarului?
Ne-a înşelat. Ne-a înşelat pe toţi.
Nu. Ruşii nu sunt în război cu dzungarii.
Ce veşti neplăcute.
Guvernatorul rus ţi-a aruncat un os.
Te-ai înecat cu el
Şi ai început un război.
Să-ţi sacrifici trupele pentru prietenia dintre cele două state,
E o faptă nobilă, demnă de un conducător adevărat.
Ai salvat China.
Garnizoană, la comanda mea!
A venit ora să luptaţi pentru patria voastră.
Să ne facem datoria.
Cine jura sub steagul ăsta
Trebuie să stea până la moarte.
Rusia va fii bucuroasă de noi. Să ne ridicăm pentru patria noastră,
Pentru casa noastră.
Trebuie să-i dau scrisoarea asta de mulţumire tarului Petru.
Dacă e adevărat, tarul trebuie să ştie de asta.
Statul nu se poate baza pe minciuni. Trebuie să oprim războiul.
Şi cum?
Hei, rusule, ieşi de acolo!
Avem ceva pentru tine.
De ce-ai venit în ţara noastră, rusule?
Tarul ne-a cerut să călătorim în oraşul Yerkend
Şi să căutăm aur acolo.
Nu vrem să luptăm.
Personal am auzit că tarul a ordonat să nu începem un război.
Am venit în pace.
Mori.
Mori, rusule.
Îţi place, rusule?
Ajunge!
Îţi dau drumul. Nimeni n-are nevoie de războiul ăsta.
Eliberează-l.
Cererea mea către ruşi e să eliberaţi fortăreaţa
Şi să mergeţi acasă.
Ce faci, Nuen?
Îl cred.
Dacă eşti de acord cu pacea oferită,
Trage o lovitură de tun.
Un mediator! Vine un mediator, fraţilor!
Nu-i orice mediator, e Ivan Demarin. Ivan!
Ivan Demarin! Hai, salutaţi-l!
Hai să ne aliniem.
Ivan! Ivan e aici!
Locotenent Demarin, vivat!
Ivan!
Arăţi rău, frate.
Doare?
Nu, numai doare.
Bine te-ai întors, Ivan Danilovici.
Bun venit înapoi.
Bine-ai venit, eroule.
Colonele, ştiu cum să opresc războiul.
Pleacă.Şi noi.
Stai!
E vina ta.
Şi ţine minte, să nu ta mai apropii niciodată de hanatul rusesc.
Să nu mă mai priveşti niciodată în ochi.
Atunci îţi vei păstra viaţa.
Slavă Domnului că pleacă.
Scoateţi tunurile de pe ziduri, misiunea s-a terminat.
-Plecăm acasă! -Unde eşti? Hai aici.
Hei, îţi vrei înapoi soţia?
Atunci te eliberez cu soţia ta.
Ce vrei de la mine, Zaisang?
Nu mult. Trebuie doar să tragi în poartă pentru călăreţii mei.
Dondobo ne-a interzis să luptăm cu ruşii.
Trebuie să mă răzbun.
Nu eşti un trăgător bun sau ţi-e frică de ruşi?
Şi ai uitat cum să tragi?
M-ai minţit, nu eşti artilerist.
Nu poţi deloc să tragi cu tunul.
Nu, doar vrei să mă pui înapoi.
Jur. Dacă vrei, îţi poţi lua chiar acum soţia.
Nu-mi mai place.
Bine
Brigitte, Brigitte, hai.
Şi-a dat cuvântul.
Imediat ce poartă e lovită, omoară-l.
Se face frig, vine ceaţa groasă.
Un aprilie ciudat.
Repede, un tun aici!
Cine a dat ordinul de tragere? E o glumă?
Cine a tras?
-Alertă! -În poziţie!
Mai aproape! Împrăştiaţi-vă!
Ce se-ntâmplă acolo?
Încarcă.
Încarcă!
Mai sus. Stop!
Pleacă!
Da.
Foc!
Nu staţi acolo! Haideţi, foc! Am zis foc, daţi-i drumul!
Unde vreţi să mergeţi? Înapoi!
Retragerea!
Hai, întoarceţi-l!
Foc!
Trăgător nenorocit.
Lăsaţi-o suedezului!
Repede, aici!
Hai, întoarceţi-l!
Înapoi!
Nicholas! Nicholas, iubirea mea!
Colonele.
Magazia de arme a fost distrusă, nu mai avem praf de puşcă.
-Ascunde-te! -Şi răniţii?
Ne ocupăm noi.
Mamă! Mamă!
Ivan.
Mai e praf de puşcă?
Mai avem butoaie cu praf de puşcă pe ziduri
Şi ce au soldaţii cu ei. Dacă ne asediază, suntem terminaţi.
Dzungarii sunt pe zid. Alamiere Buhgoltz. Hai, hai!
-Hai. -În poziţie de luptă!
Organizaţi-vă!
-Pe zid! -Tăiaţi frânghiile!
Tăiaţi frânghiile!
Înainte!
Haideţi, fraţilor!
Tăiaţi!
Blocaţi poarta!
Pe aici!
Foc!
Mai repede!
Foc!
Întoarceţi-vă! Aici drumul e blocat!
Foc, rusule!
-Deschideţi poarta! -Trageţi.
Treaba mea e terminată, poarta e deschisă.
Zdrobiţi-i cu maşina!
Continuă să tragi sau îţi omorâm soţia.
Hai!
Mai aproape!
Stop!
Hai!
Aprindeţi săgeţile!
Îl vreau viu!
Jos!
Ivan!
Ştii a cărui trăgători sunt mai buni?
Îţi arăt eu.
Întoarce-l!
-E acolo! -Înapoi!
Întrebări?
Hei, prieteni!
Maria, pleacă de aici. Fugi.
Eşti așa de frumoasă, Maria. Chiar minunată.
-De ce ai venit aici? -Să te omor.
Dar tot ar trebui să ştii pentru ce vei muri.
Am fost biciuit din cauza ta.
Din cauza ta! Din cauza ta! Din cauza ta!
Ţine!
Nu merg acasă din cauza ta.
Dar nici tu n-ai să-ţi mai vezi casa.
Nu ţi-e teamă de moarte, rusule?
Onhudai!
Hei!
Ţi-ai uitat tunul.
Staţi!
-Plecăm. -Nu trageţi!
Plecăm!
Nu te înţeleg, dzungarule.
Ai atacat când negociam pacea
Şi apoi pleci în mijlocul luptei.
De ce?
Dumnezeu ştie că nu eu am început războiul.
Dar îi voi pune capăt.
Plecăm.
Tată!
Maria, fata mea! Trăieşti!
Ce se va alege de mine
Dacă ţi se-ntâmplă ceva?
Eşti singura mea faţă.
Da, dar nu plânge, tata. S-a terminat.
-Pot să merg la Ivan? -Sigur.
Nu se mai poate fără Ivan.
Fugi dacă nu-ţi pasă de tatăl tău. Hai!
Du-te!
Hai, fugi! Eşti agitată.
PETER REMEZOV
Sankt Petersburg, 1721.
Majestate.
Locotenent Demarin, la serviciile noastre.
Nu, nu mai eşti locotenent. De acum înainte eşti căpitanul Demarin.
-În serviciul ţării. -Mă bucur să te văd, palavragiule.
Linişte, corbilor!
Omul ăsta e strălucirea Rusiei.
Nu voi, toţi escrocii de aici.
Unde vrei să serveşti? La pază, la curte, în război?
Palatul nu-i pentru mine.
Vreau să mă întorc la Tobol.
-Dar acolo nu e război. -Şi așa ar trebui să rămână.
Visez că nu mai e război. Înţeleg asta.
Statul e puternic mulţumită victimelor noastre.
Nu pentru noi, ci pentru alţii
Şi pentru ţara lor.
Atâta timp cât statul rus are oameni ca tine
va trăi şi prospera
spre invidia duşmanilor săi.
Pentru asta a rezistat şi va rezista ţara noastră.
Fiilor loiali ai Rusiei
Cei care trăiesc, cei care au căzut
Şi în special căpitanului Demarin!
Petrovici,
Fi sincer cu mine.
Te pedepsesc, dar îţi cruţ viaţa.
Nu te aude nimeni.
Spune-mi "sunt vinovat".
Nu m-am gândit niciodată la asta, Peter Alexeievici.
Mă gândeam la stat
Şi am exagerat.
Trimite-mă la o mănăstire.
Să mă rog pentru păcatele mele.
Atunci așa să fie.
Spânzuraţi-l!
Matei, nu!
-Vivat! -Vivat! Vivat! Vivat!
TOBOLSK
Bună.
Ivan Demarin şi Maria
Au avut cinci copii şi au trăit fericiţi toată viaţa în Tobolsk.
Unde e Peter?
-E pe aici pe undeva. -Veniţi să mâncaţi.
-Tată, o tobă! -Îl va trezi.
Taci, Peter!
Salvează oraşul, profetule Ilie. Salvează...
Ce zgomot faci?
Te bat imediat cu băţul.
-Peter, stai! -Salvează oraşul, profetule Ilie.
Simeon Remezov a murit la 80 de ani.
A plecat de l Kremlin la Tobolsk
Şi a făcut primele hărţi de istorie rusă şi siberiana.
-Bunicule, uite. -Bunicule, uite, un înger!
Ivan Buhgoltz, fondatorul oraşului Omsk,
s-a retras ca general-maior.
Şi a murit venerat ca un erou la vârsta de 70 de ani.
Renet Johan şi Brigitte Shertzenheld
s-au întors în Suedia după 18 ani.
În ţara lor şi-au depanat
poveştile despre faimoasa Dzungaria.
SUBTITRAREA-DACIAN