Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
ЗНЯТО ЗА РЕАЛЬНОЮ ІСТОРІЄЮ
Тату?
Тато!
Що таке?
Твіті знову втік.
Зрозумів.
NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
Твіті.
Мамо?
КАБО-САН-ЛУКАС, МЕКСИКА 2014 РІК
«КАСА ОГАР»
Агов, троє спізнившихся тиждень чиститимуть туалет.
Боже, Бенегасе!
І…
Гол!
Люди! Я щойно протерла підлогу.
Хлопці, в будинку футбол не ганяємо. Ми ж домовлялись.
Ніякої поваги?
Бекко, вуличні діти не навчаться манерам за ніч.
В тебе було 20 років, Омаре.
Гаразд.
Маю їхати до міста по запчастини.
Щось привезти?
Яєць і цибулі.
Яєць? Я ж щойно купував.
Не годувати дітей? Не знала, що так можна.
Яйця коштують грошей.
Може, знайдемо щось їстивне дешевше?
Може, пісок?
Ось за це я тебе і кохаю.
Завжди знайдеш рішення.
ДЗВІНОК ВІД UNITED REGIONS BANK
Привіт, Твіті!
Привіт, тату!
Привіт, синку!
Знаєш…
Не треба більше тікати, синку.
Я розумію, тобі важко. Але мама не повернеться.
Слухай.
Знаєш, що допомагає мені у важкі часи?
Цвях?
Це не просто цвях.
Це чарівний цвях. Хочеш знати, як він працює?
Хочу.
Добре, отже, коли мені непереливки,
я записую це на папері.
А потім беру цвяха і вбиваю в двері.
Бац!
Бог чує мене кожного разу.
Я серйозно.
Коли наступного разу буде кепсько,
помолись Богові, благай по допомогу. Гарно молись. Добре?
Дуже швидко всі ті негаразди
будуть ніби уві сні.
Ніби ніколи не було.
Ніколи не бачив забитих тобою записок.
То хочеш цвяха чи ні?
Мабуть, хочу.
Гаразд, бери. Давай, йди гратися.
Давай в машину.
Зараз повернуся, за хвилину.
-Омаре. -Берте.
Малий шкідник. Певен, що він сирота.
Впіймав в порту. Поцупив годинника в білого рибалки.
Хочу якось повернути власнику.
Ти цих дітей знаєш. Може, він з тобою відкриється.
Я з ним поговорю.
Ти бив дитину?
Мав дещо запитати.
Гадаю, ти вже поїв.
Моя дружина Бекка приготувала чилакіле.
Брехати не буду, трохи пересушене
і сир солоніший, ніж звичайно.
Але, думаю, навряд чи тобі до вподоби чилакіле.
Я певен.
Навіть, якщо ти голодний, тобі важко буде їсти з годинником у роті.
О КАПІТАН МІЙ КАПІТАН
В тебе є два варіанти.
Піти зі мною, віддати годинника та вибачитись.
Або піти з офіцером Берто.
Де моє чилакіле?
Я Омар, але хлопці кличуть мене татом Омаром.
Я не називатиму вас «татом», шановний.
Гаразд. А тебе як звуть?
Моко.
Це як шмаркач?
-А справжнє ім'я? -Це справжнє.
Хай так, Моко.
Ти можеш до нас приєднатись.
-Приєднатись? -Так. В «Каса Огар».
Ти допомагав би з молодшими.
Я не нянька. Даю раду лише собі.
-Крадучи? -Красти погано.
Як і переривати розмову.
Мені цікаво,
щоб ти робив з годинником?
Продав би, звичайно.
Хочу «Найки». Такі, з червоними шнурками.
Щоб пасували до червоного капелюха. Круто.
Хочеш виглядати круто серед поганців?
Що ви розумієте, га?
Хочу лише пояснити. Якщо бажаєш покращити своє життя,
слід робити добрі справи кожного дня.
Байдуже, хто що думає. Навіть, якщо це гнітить.
Так ти рухатимешся вперед.
О, так. І мабуть, важко працюючи,
я зможу їздити із сиротами на поламаній машині, як ви.
Я хочу сині «Найки».
В кожного є своє покликання.
В серці. Покликання до великого.
Сьогодні чоловіки не йдуть за своїм покликанням.
Вважають, його немає.
Глушать його ріаліті шоу та квартальними звітами.
Або дитячими Малими Лігами з бейсболу. Але це не про тебе, Греге.
В тебе є покликання. Точно є.
Мене звуть Гері.
Можу відверто сказати,
що ти з тих людей, які виділяються.
Бачив нагороди?
Це нагороди за перше місце в турнірі «Бісбі — чорне та блакитне».
Це найпрестижніший рибальский турнір у світі.
Знаєш, про що кажуть ті нагороди?
Що ви гарний рибалка.
Ті нагороди кажуть,
що я найкращий у чому завгодно.
Я - переможець.
Чи це послання ти збираєшся оголосити?
Ти тому прийшов?
Бо хочеш впіймати великого блакитного марліна
та прибити його на свою дерев'яну стіну.
-Так? -Саме так.
І поки ті бухгалтери їдять свої суші
чи грають в гольф,
ти бажаєш опинитись в конференц-залі в понеділок вранці.
І вигукнути:
«Агов! В мене була битва з левіафаном у неділю. І я переміг!
А ви чим займались»?
Це журавель в руках. Розумієш, про що я?
-О, так. -Точно?
-Точно. -Готовий до цього?
-Готовий. Я цього хочу. -Гаразд.
Підпиши тут. Зараз дам ручку.
Але май на увазі, повна передоплата.
Я ж гарантовано повезу додому марліна?
Я забезпечу найкращі шанси в Кабо. Годиться?
Тут ходили чутки, що деякі капітани,
знаєте, гарантують марліна,
впіймаємо ми його чи ні.
За деяку винагороду, звичайно.
Стривай. Ти хочеш рибу, яку впіймає хтось інший?
-Я, себто, це… -Я так не роблю.
-Це питання сприйняття. -Нечесно. Я так не роблю.
-Гаразд, вибачаюсь. -Забирайся з мого човна.
-Може, обговоримо… -Йди геть, Гері.
Я вибачаюсь. Добре? Давайте поговоримо…
-Геть, Гері! -Ох. Прошу.
Геть з порту, Гері!
Забирайся до своїх гольфістів!
Це він.
Перепрошую.
-Мені не цікаво. -Що?
Щоб ти не продавав, даремно, цей грінго нічого не купує.
«О, капітан. Мій капітан».
Віддай.
Панк, геть з човна!
Шановний, він повернув годинника.
-Дозвольте йому вибачитись. -Він мочився в мій улюблений маг.
Він купить новий маг.
Ось, що я тобі скажу.
Можеш повернути годинника,
купити новий маг, але сечу назад не вип'єш.
Слухайте.
Шановний, я намагаюсь вчити дітей виправляти помилки.
Дозвольте йому вибачитись, шановний. Я…
Краще забирайся.
Суне шторм.
Ситуація розвивається.
Вчора ми розповідали, що ураган «Оділ» прямує до океану.
Але за відомостями,
схоже, шторм змінив напрямок руху
і суне на нас. Він досягне узбережжя увечорі.
Швидкість вітра — 150 кілометрів.
Це може бути найсильніший шторм за багато років.
Пристебніть ремені, жителі Кабо-Сан-Лукас, в нас гонки.
Дам добавки, як повернуся. Мені є ще кого годувати.
-Вікі, рахуєш? Він рахує. -Не чіпляй Вікі.
-Він голова. -Я голова.
-Знаеш визначення? -Я - Вікіпедія.
Ну ж бо! Знову тунець? В мене плавники виростуть.
Агов, Геко, я ще тут.
Бо їстимеш із смітника, затяв?
Взагалі, це скумбрія. Близький родич.
«Взагалі, це скумбрія». Кого турбує, розумнику?
Годі обзиватися, дурню. А знаєш, Вікі, всім байдуже.
Гаразд, всім увага! Всі слухають сюди.
Час трохи попрацювати. Мабуть ви чули,
на узбережжя насувається шторм. Вдарить за кілька годин.
Проте боятися нічого.
«Каса Огар» наш дім і його слід захищати.
Тому в мене є гарні новини і гарніші новини.
В нас більше не буде скумбрії?
Гарні новини: домашніми справами не займаємось, готуємось до шторму.
Гарніші новини: нам подарували 500 мішків з піском.
Тож після вечері
треба обкласти ними будинок для захисту від повені.
Ви вважаєте мішки з піском за гарніші новини?
Ми сироти, а не дурні.
Здається, в нього «нарколюпсія».
Ти маєш на увазі нарколепсію? І ні, я так не думаю.
Хлопці, він як ті барани, що вклякають від страху.
Не від страху, баране.
Не хочу бачити потворну пику всю ніч.
Хлопці, боятися не соромно.
Тут ми в безпеці. Адже так, Омаре?
Все вірно.
А що Чіко і Бурро?
Що таке, любий?
Це його вуличні друзі. Вони живуть під брезентом.
Оце так! Під брезентом?
Твіті, твої друзі сидять на килимі-літаку.
Геко.
А насправді там багато дітей.
Кепсько виглядає — ми тут,
а вони там, на вулиці.
Чому нам поталанило?
Може і не поталанило.
Себто, хлопче?
Кажу, щасливих тут немає.
Геко.
Може Бог хоче зібрати
всіх нещасних дітей в одному будинку, щоб одним ударом…
Так, Геко…
Тату!
Обережно, може бути скло.
-Ох, яке розчарування. -Що таке?
Скумбрія вціліла.
Неподобство. Як грати у футбол?
-Ми не граємо у футбол. -Ми граємо.
Я найкращий.
Ні, я кращий.
Можна полагодити і грати сам на сам.
Я все повимикав.
Утримуватиму дітей подалі від води.
-Скільки в нас їжі? -Алло?
-На тиждень. -Твіті.
Може два, з тими консервами.
-Так, він поряд. -Хто це, Твіті?
-Так. -Полагодимо.
Це тебе.
UNITED REGIONS BANK
-Так. -Годі вже.
Омар на зв'язку.
Вітаю, пане Кастільо.
Так, сер. Збирався перетелефонувати, але справи…
Так, листи отримав.
Що це означає?
Геко.
«БІСБІ — ЧОРНЕ ТА БЛАКИТНЕ»
ТУРНІР БІСБІ — МІСЦЕВІ КОМАНДИ
Привіт.
Так, хлопці, чекайте тут.
Вікі, що то за Бісбі?
«Бісбі— чорне та блакитне». Світовий турнір рибалок.
Найкращі команди світу виборюють мільйони.
Турнір ніколи не відмінявся.
І зараз не буде. Шторм, не шторм.
Так, він тут, на іншому телефоні.
-Гаразд, секунду. -Так.
-Не треба веб-сайт. -Привіт, Омаре. Як діти?
Все гаразд. Що діється?
Шторм налякав закордонні команди,
то ж брат вирішив відмінити вступний внесок для місцевих.
І моє життя стало…
Тому я сам телефоную, щоб ви почули від мене.
Турнір відбудеться за планом.
Може зайти пізніше?
-Дай мобільний Фіцпатріка. -Секунду. Омаре, тобі чого?
Будинок залило.
Якби ми могли позичити насос,
було б чудово. Врятувало б.
Насос? Так, звичайно. Поговоримо з Кіке.
Я б не хоті про це просити, але…
Омаре, чи все гаразд?
Що таке? Що відбувається?
Чи ви можете поговорити з банком?
З банком?
Нам потрібно більше час на виплату боргу.
Якщо ви замовите слово за нас перед банком…
Скількі точно ви винні?
117 000 доларів.
Нічого собі.
Так, гаразд. Скільки часу потрібно?
Нам дали 30 днів, але ми втратили кількох донорів…
-Я подивлюся, чим можна зарадити. -Що зі штормом?
Тільки не це.
Трохи пізно.
Вейде?
Привіт, Бізе. Як в старі добрі часи.
Але ти старіший і товстіший.
Вейде, старий приятелю, вибач, але ти не підходиш.
Ти про що? По радіо сказали, що внесків місцевим не треба платити.
Місцевим рибалкам. А ти з Сан-Дієго, Вейде.
Ти ж не серйозно?
Це було 25 років тому.
Подивись на цей список.
Хтось з них двічі вигравав «Чорне та блакитне»?
Скажеш? Лише я.
Гей, хтось тут вигравав двічі «Чорне та блакитне»?
Хтось тут вигравав цей турнір хоча б раз?
Хоч хтось?
-Ні? -Ходімо, домовимось з Кіке щодо насоса.
-Хтось? -Заспокойся.
Тільки я з усього цього списку.
І знаєте чому?
Бо я єдина людина на планеті, що вигравала цей турнір двічі поспіль.
Слухай, Бізе,
в нас за роки накопичилось непорозумінь.
Я вибачився за феєрверк.
-Не вибачився. -Ох…
Ми завжди поважали один одного як капітани.
Хочу бути відвертим.
Я трохи витратився, не щастило з грошима,
і якщо ти не вимагатимеш з мене внесок…
Вейде.
Розумію, зміна правил заради мене
примусить змінити їх для кожного юриста з човном.
Але можна підійти творчо.
Допоможи скласти команду з місцевим.
Йому навіть не треба бути гарним рибалкою.
Він взагалі може не бути рибалкою.
Мені потрібен лише баласт, який допоможе витягти рибину.
Це все.
Буде чудова історія.
Місцевий кіт в мішку, який вистрибне і наробить шуму.
Чудова історія для ЗМІ.
-Для ЗМІ, так? -Так.
Дякую тобі, Бізе.
Гадаю, це буде мій рік. Насправді.
«Капітан Вейд Маллой повернувся, щоб захистити титул».
Чудово.
Поважаю. Хто це?
«Каса Огар»?
Що, вони? Ці діти?
Я не спрацююсь з цими дітьми. Я не працюю з дітьми.
Вони ж крадії, ті діти.
Лише відкрий вікно.
Ти знаєш, як себе поводить вода?
Тату Омаре.
Що?
А, так, гаразд.
Отже, слухай. Запам'ятай, Твіті…
Бог все чує,
але не завжди відповідає на молитви так, як ми очікуємо.
Він…
Що ж, маємо угоду. Ти і трійко твоїх спокійних сиріт
будете на моєму човні на турнірі.
Не він! Замалий.
Робите все, що я кажу і просто мовчите.
Як я впіймаю рибу-переможця, ділимось 80 на 20.
Вісімдесят мені, 20 тобі. Ясно? Побачимось за тиждень.
Стійте!
Чуєте? Ви про що зараз?
Спрацювало!
Ура, хлопці, моя молитва спрацювала! Неймовірно!
БОГУ
Це нісенітниця, Бекко!
Так.
Марний час.
Я не можу три дні вештатись на рибальскому човні.
Ну, звичайно.
Хлопці розчаруються, але це дійсність. Якось переживуть.
Життя завжди розчаровує. Це і поясниш дітям.
Я чую сарказм у голосі? І як це допоможе?
Давай відверто. В нас місяць знайти 117 000 доларів.
А ще ремонт.
В тебе є шанс отримати гроші одразу.
Омаре, треба лише впіймати рибу.
О, так. Це маразм, Бекко.
Я нічого не знаю про риболовлю.
-Капітан Вейд знає. -Капітан Вейд невдаха.
Добре, гаразд, ти правий.
Шанси на виграш турніру мізерні.
Займемося твоїм планом.
В тебе ж є план, так?
Його називають «Суперболом риболовецьких турнірів».
Найкращі рибалки з усього світу
жадають знайти славу і багатство.
Після урагану «Оділ»
ми доведемо, що дух Кабо не зламний.
Минуло 33 роки, але мрія Бісбі жива як ніколи.
Пані та панове,
вітаємо на турнірі рибалок «Бісбі — чорне і блакитне».
Що це будуть за змагання!
Все вірно, Ларрі.
Цього року турнір особливий,
оскільки збере нових учасників з Кабо.
Вперше виступатиме команда «Каса Огар»
сиріт з місцевого притулку
на чолі з легендою,
дворазовим чемпіоном Бісбі капітаном Вейдом Маллоєм.
Захоплюючі три дні.
По літерам: О-Г-А-Р.
У вас п'ять учасників у команді?
Загалом, шість.
Цей.
Дорогий годинник. Він неповороткий. Ніколи не впіймає.
Я просто відпочиваю.
Або ця.
На гаманці слабкий ремінець.
Дядьку, чого ви від мене хочете?
Приєднуйся.
Я пояснив, що не житиму в притулку.
Хлопче, я про турнір. Приєднуйся до команди «Каса».
-Я? -Ти.
-Буде весело. -Весело?
-Так. -Дядьку…
Ви дійсно несповна розуму.
Оце мій, друже, оцей!
Ні. Оцей!
Всі на борт есмінця «Голлівуд», дамочки.
В діджея є олія для засмаги.
О, так! Як перемогти з таким човном?
Взагалі, це — моторна яхта. Не для рибалки.
Читайте книжки, дурні.
Але ж в нас в команді дворазовий чемпіон Бісбі.
Уявляю, що капітан Вейд двічі отримав швидкісного катера.
Такого стрімкого,
що летить над водою немов ракета.
Гррррр! За нами женуться дельфіни.
Але ми мчимо швидко і нестримно…
До пекла…
Справа не у паливопроводі.
Якби я потребував матроса з порожніми думками,
Я б найняв свою колишню.
Капітане Вейде?
О, ви вже тут. Чудово.
Чудово.
Як твоє ім'я?
-Омар. -Омар. Гаразд.
Це Голлівуд.
Гадаю, Омар все пояснив.
Я — капітан Вейд Маллой.
Я єдиний дворазовий чемпіон турніру «Бісбі — чорне та блакитне».
Цей човен - «Нот Інаф».
Легендарний човен, який приніс мені обидві перемоги.
По суті, ви долучаєтесь до частки історії спортивного рибальства.
-Мені вже моторошно. -Тихо.
Це Чато.
Чато зі мною 11 років, з першої перемоги.
Привіт, друзі!
Він не найкращий, але недорогий.
Втоплю його при першій нагоді.
Га?
Я сказав, що вдячний за такий шанс.
О, так!
Так, завантажуйтесь. Роздай жилети.
Не заважати!
Що, передумав?
Так. Чому ні? Це наш човен?
-Так, він. -Добре.
Хвилинку! Ні, без нього!
Стривайте. Йому шкода. Гаразд?
-Дуже шкода. -Байдуже. На мій човен — ні.
Він у команді. Або всі, або ніхто.
Так, добре, ходімо. Сідай.
Починаємо!
Так!
Чато, перевір паливопровід!
Так точно, капітане!
Чато!
Дідько!
НОТ ІНАФ
Майже готово.
Моко, ти звідки, хлопче?
Ель-Сакаталь.
Стривай! Що?
Навіщо нам панк з Сакаталі в команді?
-А ти сам звідки? -Ель-Шапарраль, південь.
-Заспокойтеся! -Так, тихше!
Крутий, так?
Так. Гарна зачіска.
Це він мене ображає?
Ні, хлопець, здається, роздає компліменти.
Стривай-но.
То це ти мене ображаєш?
Ні, не торкайся!
-Не чіпай. -Що за справа?
-Чато! -Бос?
Слідкуй, щоб діти не чіпали речей.
Що з ним не так?
Заспокойся.
Не любить, коли чіпають Аделіну.
Його щаслива приманка.
Яка допомогла йому в обох турнірах.
Так, волосінь кинута.
Але спершу дещо проясню. Слухаєте?
Перше! Хочу вибачитись,
якщо моє доброзичливе ставлення наводить на думку,
що ви мені подобаєтесь і я радий вас бачити поряд.
Не подобаєтесь. Не радий.
Тож нічого не торкайтесь.
Друге! Тримайте рота закритим,
доки я не накажу зворотнє.
Або завтра, коли нашого символічного екіпажу вже не буде,
а буде інша група шкідників без імен.
Отже, щойно риба впіймається,
а Бісбі примусив погодитись,
що хтось з вас тягтиме улов…
Можна я?
-Тож, Омаре, готуйтеся. -Дідько.
Сядеш в це бойове крісло,
а я проінструктую, що робити.
Згода?
Є питання?
В нас є імена.
Що?
Ви назвали нас шкідниками без імен. В нас є імена.
І ми не сироти.
В нас міжсімейний стан.
-Капітане Вейде? -Що?
-Ви тут і живете? -Чого тобі, пане Бенегасе?
Краще мені не тягнути ту рибу.
Чому ні?
Гадаю, буде краще це зробити комусь із хлопців.
Це має сенс.
«Комусь із хлопців»?
Так.
Я подумав, може Моко?
Знаю, ви один одного не переносите, але він старший.
І так почуватиметься більше командою.
Хай буде так. Без проблем. Ще щось?
Ні.
Дуже добре.
Є ще одна мізерна річ.
Яка?
Я сподівався, ви допоможете керувати їхніми сподіваннями.
Як це?
Ну ж бо, ви знаєте.
Вони раді тут бути. Це ж чудово.
Згодні? Але не секрет, що шанси проти нас. Так?
Я знаю, ви колись були неперевершеним капітаном.
Я не це мав на увазі.
Я намагаюсь пояснити
стан справ, щоб в них не було ілюзій. Ось і все.
Ти правий. Повністю правий.
-Гаразд? -Гаразд.
-Чудово. -Добре.
Ідеально. Неймовірно.
Може скажете їм кілька слів?
О, так, звичайно.
Коли зможете.
Дякую.
Так, командо, слухай сюди.
Зміна плану.
Ти.
Ти тягтимеш рибину.
-Я? -Чому він?
Питання. Панк не в команді.
Можна мінятися, як хтось втомився.
Ні. Капітане, пам'ятаєте команду «Блекджек»?
Мінятися не можна.
Перший, хто доторкнеться до вудки, повинен сам витягти рибину.
Чому? І що з «Блекджек»?
Виграли, але порушили правила.
Мільйон доларів.
Так.
Без шансів.
То що?
Зробиш це?
Добре. Як скажете.
Треба ж.
Надихає.
Гаразд!
Слухайте, хлопці! Так, ви в захваті,
але не забувайте одну річ.
Рибалка дуже залежить від удачі.
Може бути ідеальний план. Можуть бути правильні рішення.
Але є багато факторів, на які ви не впливаєте.
Я тут рибалив
більше 25 років.
Не кожен день ловиться великий марлін.
Капітане Вейде,
висловлю загальну думку, коли скажу…
Але і ніколи не залишався без улову три дні поспіль.
Я певен, що цього не трапиться і зараз.
І, хлопці, не засмучуйтесь,
бо ми впіймаємо рибу-переможця
і ви, хлопці, збагатите своє життя.
-Дай п'ять! -Чорт! Ти це чув?
Не впіймав, надповільний.
Готуйся.
Чорт! Ти це чув?
Так!
Слухайте,
що це було?
Якщо хочеш вчити дітлахів бути переможеними, це твоя проблема.
Без моєї участі.
Я переможець. Це мій стиль.
Ви жартуєте?
Пане Бенегасе, я не жартую.
Все добре?
Так, нормально.
Готовий, Моко?
Так, сподіваюсь.
Боже, тільки не це.
Що з ним не так?
Його брата застрелили в твоєму районі. А так, все так.
Чи ми дійсно можемо виграти турнір?
Люблю рибалку, хлопці.
Ненавиджу рибалку.
Привіт.
Здається, лише ти без морської хвороби.
-Вже плавав? -Ні.
Себто, може. Не знаю.
Нормально.
Люди пригадують речі, коли щось бачать.
Або в сім'ї розповідають.
Але, оскільки в тебе не було…
В мене були батьки.
Я ж пояснював, я не сирота.
Гаразд. Де вони?
Мама в Техасі.
А може, в Аризоні. Не знаю.
Батько?
Якнайдалі, сподіваюсь.
-Коли бачив востаннє? -Навіщо питаєте?
Ми просто спілкуємось, хлопче.
Краще вже про погоду, чи що.
Чи бажаєте поговорити, коли востаннє бачили своїх?
Я так і думав.
Це було на човні.
Що?
Маму не пам'ятаю.
Але батька востаннє бачив на човні, і…
В цей день мені виповнилось вісім.
Ми не вміли рибалити. Але я благав взяти мене…
Ці спогади ніби в тумані…
Мабуть він вдарився головою, коли човен перевернувся.
Такі справи…
Мені пощастило.
В цих хлопців шанса побачити батька немає.
Ваш батько загинув. І вам це подобається?
Мені це не подобається, повір.
Я лише вдячний,
що мав шанс його побачити.
Покажеш, як тягтимеш, гаразд?
І саме тому я піклуюсь про цих хлопців. Тому вони кличуть мене татом Омаром.
Знову, я не кликатиму вас татом.
Не зовсім, але достатньо, тату Омаре.
Подивись.
-Капітане Вейде? -Так?
Приєднуйтесь. В нас є тако.
Я не голодний дякую.
Агов, йдіть сюди до нас.
Гаразд.
Хлопці цікавляться рибою, що ви впіймали.
Якою рибою?
Яка перемогла в турнірі. Було щось несамовите.
Хочемо про це знати все.
О, та риба, еге ж.
Це було дещо.
Нічого собі, у вас дар оповідача для підлітків.
Ну ж бо, капітане, покажіть їм шрам.
Так! Про шрами!
Гаразд. Ось.
Великий був марлін.
Прошив мене наскрізь, ось тут.
Майже відтяв ногу.
-Почувався новачком. -Новачком?
-Ви вигравали двічі поспіль. -Може просто пощастило.
Не зовсім так.
Шанси один до 10 000.
Виходячи з числа човнів у турнірі.
Я не боюся марлінів. Я не боюся шрамів.
Ось, дивіться!
Бійка з сусідськими хлопцями.
Твій дядько вдарив тебе вішалкою. Моя тітка так робила.
Та байдуже.
Кретин ти, хлопче.
Ось справжній шрам.
Викрутка.
Велика, іржава. Прийомний вдарив, коли я розлив його пиво.
Ти диви! Круто!
Давай, Вікі, покажи свої на спині.
-Так. -Голлівуде, не треба.
Чого? У нас у всіх є.
Гей, Моко!
В тебе ж теж є шрами, так?
Покажи.
В мене все добре.
В нього сакатальскі шрами.
Спіткнувся на шнурках. Розбив скляні двері.
Давай далі, зроблю тобі ще шрамів, пишатимешся.
Риба на гачку!
О, так! Гаразд!
Йди сюди. Сідай в бойове крісло. Хутко. Бери вудку.
Готовий? Вперед!
Тягни. Не відпускай. Сюди. Добре.
Чудово! Гарно!
Все добре. Тримай ритм.
-Чато? -Тут!
-Бачиш рибу? -Так!
Блакитна! Блакитно-зелена! Велика!
Блакитно-зелена? Яка треба?
Блакитний марлін. Те, що треба!
Чато, дзвони на башту. Кажи, в нас рибина.
Велика!
Тягни!
Риба на гачку! Команда «Каса Огар»!
Команда «Каса Огар»!
-Гаразд! Тягни! -Команда «Каса Огар»! Риба на гачку!
Велика!
Не зупиняйся!
Робимо групове фото?
Риба-переможець першого дня!
Команда «Глибоке синє дещо»! 167 кілограмів, блакитна!
Можна за руль?
-Давай. -Байдуже.
Можеш переночувати у нас. Ліжка є.
Так, давай з нами.
Що скажеш?
Я пояснював, я не безпомічний сирота.
-Завтра тебе чекати? -Не знаю.
В порту о сьомій ранку.
Як воно?
Сьогодні було непогано, згоден? Рибу не піймали, але загалом…
Було весело.
Але без виграшу це не врятує «Каса Огар». Адже так?
Голлівуд чув розмову Бекки за банком.
Слухай, не хвилюйся про це, добре?
Я не хочу знову на вулицю, тату Омаре.
Інші хлопці, Геко чи Голлівуд, вони сильні.
Вони зможуть.
Але я інший.
Ніхто знову не опиниться на вулиці. Не бери в голову.
Я обіцяю.
Подивись, яка машина! Які фари!
Це чия машина?
Красива.
Тату Омаре. Дивись, що твій брат купив.
Мій брат?
Я сказав йому, що ми як брати.
Але я красивіший, щоб бути родичем.
Гекторе, що ти тут робиш?
Годі вже, друже!
Подивись лише! Чудово виглядаєш!
А ти зовсім не змінився.
Ти теж. Виглядаєш на мільйон. І в тебе є волосся.
Коли диктор виголосив «Каса Огар»,
Я сказав собі: «Боже! Не може бути! Він обкурився!
Його примусили пістолетом»!
Хлопці, скажіть чесно, він нервувався?
Ще й як нервувався.
Вкляк від жаху.
Добре, гаразд, хлопці. Вставати рано.
-Один момент. -В ліжка.
Я розумію, що в «Каса Огар» немає човна на мільйон доларів.
Але вони можуть виглядати на мільйон баксів.
Це вам, хлопці.
Так, ви чули тата Омара. Спати!
Давайте.
-Давайте. -Дякую, Гекторе!
Дякую, пане Гекторе!
-Пане Гекторе! -Завжди!
Боже, це майже шовк!
Ви ж лаятись не будете?
Давай сходимо кудись, брате.
Полум'я бачили за дві вулиці.
Я пам'ятаю пожежу. Але чи це ми її спричинили?
Дядьки вирячились на згорілі машини.
І детектив не був потрібен.
Саме там Качо втратив свої брови.
Стривай, ти про Хитуна?
Він! Хитун-Бовтун. Звідти його прізвисько.
Хитун-Бовтун. Пам'ятаєш?
З обгорілими бровами. Дякую.
Поголена голова, світла шкіра, виглядав великим яйцем.
Боже, то були ми.
Треба ж, негідники.
-Гадаєш, його досі звуть Хитуном? -Качо? Ні, ві помер.
Але в тебе все гаразд. Так? В тебе Бекка!
Не уявляв тебе сімейним чоловіком.
Що ж, люди міняються.
О, так, ти зараз нова людина.
Тато Омар.
Що ти тут робиш, Гекторе?
Побачив нас по ТВ і вирішив відвідати через десять років?
Заспокойся. Просто дивлюсь, чи не потребують старі друзі
допомоги від тата Гектора.
Дякую. В нас все гаразд.
Яке полегшення.
Я чув, ти винен банку 117 штук.
Чи вони сплутали тебе з іншим татом Омаром?
Ми владнаємось.
З допомогою риболовецького турніру?
Не звертай уваги. Я не хотів сміятися.
Але, це дивує.
Сподіваюсь, в тебе є краща ідея.
Хлопці, яких я бачив,
вони розм'якли, Омаре.
Пам'ятаєш, як це, виживати на вулиці?
Як знову там опиняться,
їх живцем з'їдять.
Хочеш попрацювати?
-Кілька простих завдань на місяць. -Не треба.
Виплатиш борг. Відремонтуєш будинок.
-Нове футбольне поле для дітлахів. -Я сказав, ні.
Я більше не такий.
-Не який? -Як ти.
Пробач. Я…
Все гаразд, Омаре.
Принаймні я чесний щодо того, хто я є.
Що це значить?
Просто бути святим покровителем сиріт, коли все йде чудово.
Але я скажу тобі дещо.
Рано чи пізно виникне проблема,
яку не вирішити сподіваннями і молитвами.
І тоді ми побачимо справжнього тата Омара.
Ліно!
Знову прекрасний ранок ту Кабо-Сан-Лукас.
Другий день турніру «Бісбі — чорне і блакитне»
Команда «Глибоке синє дещо» лідирує.
Вчора вони впіймали рибу вагою 167 кілограмів.
Він не прийде.
Ви спізнились.
-Приніс тобі майку. -Яка дурниця. Я це не одягну.
Скільки часу це займе?
Не нудно. Чудово!
Що, в притулку краще?
Чому човен смердить рибою, коли риби немає?
Сюди сирітам не можна.
Так, вибачаюсь.
Це бристольский вузол?
Так, він.
Я читав про нього. Видається дуже складним.
Він складний, якщо про нього читати. Але не в'язати.
Підійди. Дивись. Ось мотузка, ось петля.
Я обмотую петлю мотузкою шість разів,
беру кінець мотузки і вставляю в петлю.
А потім тягну обидва кінці мотузки…
Напруга утримує вузол на місці.
Все вірно.
Цікаво. Дякую.
Поздоровляю, діти, у вас нова уніформа.
Виглядаєте торговцями стартових пакетів біля супермаркету.
Слухай, Вікі, ти сьогодні тягтимеш.
Це чудова ідея!
Вікі? Серйозно? Моя бабуся сильніша за нього.
Аж ніяк, друже, бо в тебе немає бабусі.
Це такий вислів, кретине.
Заспокойтесь.
Вікі, що думаєш?
Не знаю. Геко більше підходить.
Гаразд, капітане Вейде, а ви що думаєте?
Тягнути марліна непросто.
Але я допомагав навіть ще молодшим.
Вони чудово справлялись.
-Ти зможеш. -Ви про свого сина?
Так.
Я бачив фото в кабіні.
Стривайте, у вас є син?
-Так. -Де він?
Скільки йому?
Десь вашого віку.
Живе з матір'ю в Далласі.
-Він… -А чому ви не з ним?
Я рибалка на марлінів.
-Що це значить? -В Далласі немає де рибалити марлінів.
-Так. -Я так і зрозумів.
Ви правду говорите? Обрали рибалку замість сина?
-Все не зовсім так. -А як?
-Геко. -Все гаразд.
Дивись,
я вірю, що в кожного чоловіка
є велике покликання
робити щось краще за інших.
А більшість чоловіків цього боїться.
І вони намагаються знайти виправдання, навіть прикриваючись сім'єю,
що безпечніше
ігнорувати покликання.
Це не мій шлях.
Я тут, і роблю це.
А мій син,
колись він зможе потримати мої трофеї
і сказати: «А в мене був особливий тато,
він був героєм».
Сподіваюсь, у нього вистачить глузду передати цей дарунок власному синові.
Рибальскі нагороди?
Чудово, в нас немає татків з дурнуватих причин.
Кулі, наркотики, в'язниця.
Почуваюся щасливчиком у порівнянні з вашим сином.
-Кидай волосінь. -Так точно, сер.
-Чато! -Що таке, синку?
Риба на гачку! Капітане, риба на гачку!
Не можу повірити!
Вікі, в крісло!
Так. Гаразд. Давай.
-Водорості? -Гаразд.
Далі, швидкість. Дуже повільно.
Дивишся? Видно рибу?
Так!
Добре. Гаразд. Починай крутити.
Так. По кілька клацань за раз. Ось так.
Назад. Так, крути.
Ви це бачили?
Давай, Вікі! Добре!
Гей, Моко, не засмучуйся.
Впіймати водорості — велике досягнення там, звідки ти.
Але нам не так пощастить, як твоєму братові.
Що ти сказав?
Чув питання, сирітко?
Здавай назад!
Допоможіть!
Геко! Тримайся! Омаре!
Крути вперед, крути!
Давай, Вікі, тягни!
-В тебе виходить! Крути! -Омаре!
Тримаю тебе!
Тримай ритм! Давай! Тягни!
Геко!
Добре. Все виходить. В тебе все виходить.
-Тримайтесь, хлопці! -Капітане!
Капітане!
Стрибай туди!
Я не вмію плавати!
Чато, стрибай!
Я теж не вмію!
Чорт забирай!
Капітане!
Капітане Вейде!
Боже! Чорт!
Гей.
Загубив кросівку.
Кросівку?
Ти хоч розумієш, панкеня, що я зараз втратив?
Стоп. Вони лише діти, гаразд?
Байдуже!
Саме тому я не хотів дітей!
Я казав — ніяких дітей!
Завершення другого дня.
І два доповнення до таблиці лідерів.
Але вони не дотягують
до марліна в 167 кіло,
якого вчора впіймала команда «Глибоке синє дещо».
Все вірно. Залишився лише день змагань.
Напруга в командах зростає.
Де ще побачити найкращих рибалок
в одному місці? І головне попереду!
До завтра.
А може і ні.
Моко!
Підеш додому в одній кросівці?
Певен, що не хочеш залишитись на вечерю?
Може знайдемо зайву пару кросівок.
Ні, не треба, все гаразд.
Годі вже. Будь чемним, заходь.
В мене є кросівки, можу позичити.
Добре.
Так. Готові?
Так, один, два, три. Хто стрибає?
-Впіймав велику рибу сьогодні. -Так.
Дзвонив пан Бісбі. Розказав про погані новини з банком.
Такі справи.
Тут вже ходили довкола, фотографували.
Я не буду брехати, Омаре.
Шанси на втрату будинку за два тижні стають реальністю.
Тату Омаре.
Ти диви, синку. Як гарно!
Це капітан Вейд.
Так, бачу.
Я правильно написав?
Так, правильно.
Заб'єш цвяха на дверях сьогодні?
Так, звичайно.
Дякую!
Нема за що!
Так, хлопці, час в ліжко.
Перша група, маєте п'ять хвилин почистити зуби.
КАПІТАН ВЕЙД
-Хто там? -Капітане Вейде.
Це Омар.
Чого тобі?
Приніс вечерю.
Заходь.
Сідай.
Фірмовий пиріг, допомагає від…
Хто каже «Краще поганий день на рибальці, ніж хороший вдома»,
не переживав такого.
Вибачайте за приманку.
Знаю, що вона для вас… Аделіна, це ж її ім'я?
Так, Аделіна. Ім'я моєї дружини.
Ідея сина.
Коли востаннє бачили їх?
28 жовтня 2009 року.
Вони вирушали до Далласа.
Не хотілось поїхати до них?
У нас залишився один день в турнірі.
Так.
Вважаєте мене жахливим батьком?
-Ні. -Вважаєте.
Ні. Дивіться.
Ми всі намагаємось робити якнайкраще те, що вміємо.
Але маю бути відвертим. Гадаю, Геко правий.
Знаєте, дітям не потрібен батько з риболовецькими трофеями.
Їм потрібен батько, який буде з ними постійно.
Щоб не відбувалось. Це як якір.
«Якір». Мудро.
Що ж, мій син
хотів бути як я.
Коли я приніс додому «Чорне та блакитне»,
він вважав мене богом.
А вона була ніби глина.
Дуже проста.
Кликала мене: «О, капітан. Мій капітан».
Потім я програв.
Ще раз програв. І ще раз.
Потім я програв все.
Це був мій постріл.
Себто…
Знову стати чемпіоном.
Подумав, що як витягну,
стану паном Дивовижним.
І може вони б повернулися.
Зовсім непогана ідея.
Але перед пострілом треба щось кинути до шлунка.
Іншого постріла в нас не буде.
Блискавка двічі не цілить.
-Годі вже, ви цього не знаєте. -Знаю.
Ні, не знаєте.
Я скептично відносився до всієї затії.
Але потім побачив марліна на волосіні і…
Божевільні речі трапляються повсякчас.
Дивіться, ми навіть не мріяли про турнір Бісбі.
-Банк тримає нас за горлянку… -Який банк?
-Проїхали. -Стривай.
-Я не намагаюсь на вас тиснути. -О, ні, не це.
Що?
Хочеш з допомогою турніра врятувати свій притулок?
-Саме це і відбувається. -Слухайте, я не…
Не роби з мене винуватця.
Я знаю, що шанси завтра мізерні.
Їх взагалі немає.
Я лише хочу сказати, що шанс є.
В нас ніколи не було шансу.
Може ви і праві.
Але треба спробувати.
Гру закінчено.
Так.
Наймолодший зробив це для вас.
Алло?
Що таке?
Місцевий рибалка впіймав це вранці.
Він не учасник турніру.
Він продасть рибу за хорошу ціну.
Що? Продасть нам? Навіщо?
Це блакитний марлін на 122 кілограми.
Це не перше місце,
але третє, чи може друге.
Гарні гроші.
Стривайте, це ж обман. Навіщо?
Хочеш виграти цей турнір?
Ми зробимо це так. Іншого шляху немає.
Дивись сюди.
Коли хлопці приїдуть в порт, риба вже буде підготовлена.
Ми прив'яжемо її знизу човна ближче до корми.
Ніхто не побачить, якщо не знатиме.
Далі пливемо в море.
Ти допоможеш причепити рибу на волосінь,
щоб хтось з хлопців її витяг.
Стривайте. Я? Але ж… А Чато про це знає?
Він не схвалює, проте розуміє, що це для доброї справи.
Він допоможе відволікти хлопців.
Ось, що я скажу. Я…
Що ти робиш?
Я не хотів казати про банк. Вибачте. І не хотів тиснути на вас.
Але це не єдиний шлях. Шановний, ви вигравали це турнір двічі поспіль.
-Нічого не кажіть. Якщо хтось і може… -Омаре, я дурив.
Я обдурив.
Що?
Коли я виграв другий раз,
я зробив це так.
Але ж перший ви виграли?
-Це щось важить? -Так.
Іншим разом, так.
Кожним разом.
Не знаю.
Слухай, я без тебе цьго не зроблю.
Якщо хочеш відступити, кажи зараз.
А як хочеш допомогти хлопцям,
треба зробити це.
Відпочивай.
Синку, я тобі пояснював, малим не можна.
Все гаразд. Бог сказав, що можна.
Так? І як він це зробив?
А тобі не сказав?
Гаразд, давай. Сідай попереду.
Не знав, що ви раптом прислухаєтесь до Бога.
Третій і останній день змагань «Бісбі — чорне і блакитне»
167 кілограмів — мета для подолання.
Залишилось всього дев'ять годин.
І більшості команд треба поквапитись.
Привіт.
-Цей замалий. -Капітане Вейде, це Твіті.
Він зробив вчорашній малюнок. І він дуже хоче на борт.
-Я знаю, чому мама залишила мене. -О, Боже!
Я допоможу виграти цей турнір.
Не сумніваюсь. Так, дай йому жилета.
І забираймося вже звідси.
Давайте.
Всі на борт.
Поїхали!
Чато, перевір паливопровід.
Чато.
Допомога потрібна?
Все гаразд!
В нас все добре!
-Певні? Можу подивитись. -Ні.
-Так! Все працює! -Чудово.
Гаразд. Добре порибалити!
Дякуємо!
Бувайте!
Так, хлопці, давайте. В мене щось для вас є.
Для нас?
Так.
-Омаре. -Так.
Допоможи мені з паливопроводом.
Гаразд.
Це що, мішленівський ресторан?
Він.
Тістечка, кесадилі, кукурудза. Їжте скільки заманеться.
Твіті, хочеш?
Так.
Я відкручу приманку, почепимо рибу.
Що ти накоїв?
Повний ідіот, кретин!
Так, хлопці!
Слухайте! Хочу сказати.
Моя подяка капітану Вейду і Чато за шанс взяти участь у турнірі.
Ми не чекали на цю можливість і цей досвід, який не забудемо.
Стан справ такий, що ми не впіймали потрібну нам рибу.
І всі ви знаєте, що це означає.
Я завжди казав: наберіться мужності,
робіть правильні речі, і кожен ваш шанс допоможе
у досягненні результату.
Але це не зовсім правда.
Іноді все працює не так.
Частіше за все не так.
Ви відчайдушно напружуєтесь, чимось жертвуєте,
а в кінці раптом бачите,
що взагалі не зрушили з місця,
що всі зусилля були марними.
Але вони не марні.
Бо коли життя робить зле, а це буває часто,
ви зможете проявити характер.
Я завжди вас любитиму.
Не важливо що буде далі, ви мої сини назавжди.
І я завжди буду вашим татом.
Отже, це була брехня?
Ви обіцяли, що ми не опинимось знову на вулиці.
Так, але ти його чув.
В нас є характер, маємо пишатися.
Геко…
Не хвилюйся, тато Омаре, я розумію, про ще мова. Приймаю це.
Добрі речі трапляються.
Просто не для нас.
То ми не ловитимемо рибу?
Агов, Чато,
а чому не закинута вудка?
Давай покажемо хлопцям, як ловити скумбрію. Давай.
Справа у часі.
Риба на гачку!
Стривайте! Ні!
-Тримайте! Я не можу! -Не давай мені!
-Прошу! Я не можу! -Ні! Так, повернися!
Це рівень. Ось.
Так. Я тобі все поясню. Рибу видно?
Так! Блакитна!
Це марлін! В тебе марлін на волосіні.
Гаразд. Тримай свій темп. Простий і комфортний. Не смикайся.
-Добре. -Гаразд.
Так, дихай.
Тепер треба тягнути. Давай. Крути. Все залежить тільки від тебе.
Крути вперед, тягни назад. В тебе вийде.
-Чато, дзвони в штаб. -Так, сер!
Крути вперед.
Тягни назад.
-Бісбі! -Вперед!
Тому ми завжди говоримо, «Чорне та блакитне» —
більше, ніж турнір.
-Це шлях… -Вейне!
«Каса Огар» впіймала блакитну. Надвелику.
Давайте з нами.
Ще одна рибка на гачку. Цього разу в місцевих з «Каса Огар».
В команді сироти з Кабо.
Безумовно, несподівано.
Давайте зв'язок в офіс.
Крути!
Добре.
Тягни!
-Чато, піддай назад. -Добре!
Кілька подихів. Дайте йому води.
Чато! Наше розташування на 20 градусів на північ.
Двадцять на північ,
149 на захід!
Риба на гачку!
Якщо вони цю рибу витягнуть, «Каса Огар» буде
першою командою з Мексики,
яка виграє «Бісбі — чорне та блакитне».
На гачку. Не загуби. Легше!
Вже 40 хвилин, як «Каса Огар» повідомила про рибу.
То ж вони вже близько.
Тягни!
Так, так, гаразд.
Крути.
Тягни.
Давайте! Ви зможете!
Тягни!
-Боже! Не треба! Не здавайся! -Я не можу.
-Слухай сюди! -Так.
Подивись на хлопців.
Подивись на хлопців. Це твої хлопці.
Ти їм потрібен. Бийся!
Бийся за них!
-Бийся! -Ти зможеш, тату Омаре!
-Так! Зможете! -Слухайте…
Це шанс, тату Омаре.
Це шанс.
-Давай! -Тягни!
Тягни!
-Бачу рибу! -Є! Давай, тату Омаре! Є!
-На човен рибу, давай на човен! -Ну ж бо!
-Тату Омаре! -Благаю!
Тримайся!
Тягни!
Давай!
Тату!
Так! Є! Майже взяли!
Тату!
Ще раз, чоловіче! Тягни!
Ми це зробили!
Так!
Ми це зробили!
Вони це зробили! Так!
На останній годині цих захоплюючих перегонів,
команда «Каса Огар» впіймала блакитного марліна на 174 кіло!
Це вивело їх в лідери турніру.
Маю честь оголосити
чемпіона «Бісбі — чорне та блакитне-2014».
Команда «Каса Огар»!
Я хочу реактивний літак і білого тигра.
Це нісенітниця!
Тоді звичайного тигра.
-Привіт. -Привіт.
Будеш у Далласі, заходь в гості. Гаразд?
В Далласі немає марлінів.
В мене є мій марлін.
Треба заякоритись на деякий час.
І вже ніяких сумнівів.
Ви — дворазовий чемпіон «Бісбі».
Гей. Ти в команді «Каса»?
В команді «Каса».
Команда «Каса».
Команда «Каса»!
Команда «Каса Огар» стала першим переможцем з Мексики,
яка виграла турнір «Бісбі — чорне та блакитне».
До цього турніру
ніхто з хлопців не рибалив.
Омар і Ребекка Бенегаси досі працюють в «Каса Огар»
і намагаються розширитись.
Омар більше рибу не ловив.
Всі гроші з турніру пішли на реновацію та розширення «Каса Огар».
В тому числі на програму для дівчат.
«Каса Огар Кабо» з 2008 надала притулок
300 хлопцям та дівчатам, фінансуючись з приватних джерел.
Відвідайте сайт CasaHogarCabo.com.
ВІТАЄМО В «КАСА ОГАР»
Переклад субтитрів: Борис Сидюк