Downloaded from YTS.MX
INSPIROVÁNO SKUTEČNÝMI UDÁLOSTMI
Official YIFY movies site: YTS.MX
Paní, jste tam ještě?
Ano.
Kde přesně jste?
Ve svém domě a on je…
Paní?
Paní, kde přesně jste?
Prosím! Prosím, ne! Miluju tě.
Paní?
Paní!
Paní, jste tam ještě?
Normální kvér by odvedl stejnou práci.
Prosím, přestaň mluvit.
Ty bys nedal přednost čistému předávkování?
- Je úterý odpoledne - Chlapi!
Můžeme se soustředit? Máme zpoždění.
Mám tu k likvidaci nějakou bílkovinu.
Zuby.
Použil takovej kanón,
protože chtěl vyvést na zeď Jacksona Pollocka.
Jenom říkám, že by to vymyslel jen debil.
- Mrtvýmu nemůžeš říkat debil. - Proč ne?
Protože je to necitlivé.
Dobrý den, milostivá.
Vnitřek domu je čistý.
- Omlouvám se. - Vám…
Vám se to zdá vtipné?
Dělá vám dobře smát se cizímu neštěstí?
Ne, vůbec ne.
Ne? Takže vy jste jen kretén.
Nebo radši debil?
Půjdete si to zkontrolovat? A pak mi to podepíšete.
Až po vás.
Je to vaše současná adresa,
- kdyby něco? - Ano.
- A poslední. - Díky za pomoc.
Není zač.
Omlouvám se za chování svých kolegů. Upřímnou soustrast.
Díky, že jste si vybrali nás.
Snad to bylo naposledy.
SARENA
- Haló? - Sedíš?
Tak trochu.
Máme potenciální investorku.
- Děláš si srandu! - Jsem v jednom kole. Na humor nemám čas.
Panebože! Kdo? Kdy? Kde?
Dokončuje obchod na východním pobřeží.
Máš s ní schůzku devětadvacátého.
Ve tři. Musím končit!
Pa.
Panebože.
Chcete svézt?
Fakt myslíte, že to funguje?
Jako vážně: „Hvízdl na mě, určitě je to sympaťák
a navíc jede toyotou? Po něm skočím všema deseti.“
Možná.
Jdu právě překvapit svého manžela.
Vážně?
O jaké překvapení jde?
Ale nic zvláštního. Jen to,
že jsem našla investorku na rozjezd svého kamenného obchodu.
To myslíš vážně?
Tak jedem domů.
- Ahoj. - Ahoj.
Nevím, jak to říct hezky, ale trochu mě utlačuješ.
- Ty jsi blbeček. - Přestaň.
Přestaň.
- Bacha na kulky! - To bylo nedopatření. Fakt.
Jo, jasně.
- Ty… - Co?
Nenech mě v prachu za sebou.
Sklapni.
A pořád je to jen příslib, takže…
Jsi moc dobrá, aby to neklaplo. To snad víš, ne?
Já nemůžu.
Jak se vám daří, Kevine?
Už se ani nezlobím.
Vlastně jsem jen otupělý.
Nejde o tu nevěru samotnou,
ale o zradu.
Vy dáte někomu celý život, a on vám dá jen polovinu svého?
A celou dobu nic netušíte.
A jak je na tom váš milostný život?
V situaci nastalé po nevěře
se vytvoří prostor pro nový druh pravdy,
pro nový druh porozumění a komunikace,
ale nemůžete sedět v troskách vztahu
a čekat, až se sám znovu vybuduje.
Zvažovali jste změnu prostředí?
- Samozřejmě, to by bylo ideální. - Výborně.
Nesporným faktem je to,
že vaše první manželství skončilo.
Můžeme se na tom shodnout?
- Jo. - Jo.
Teď si musíte položit otázku.
Chcete společně vytvořit
druhé manželství?
Tak buďte aktivní.
Proveďte změnu.
Dejte si dar nového prostředí.
On má pravdu. Tvoje první manželství je v prdeli.
Co je? Jsem jen upřímná,
což je to, co tu chybělo, takže nemáš zač.
Mám hrozný strach, že mi nikdy neodpustí.
Posralas to, jasně,
ale on není jediná oběť té situace.
Když to neřekneš a radši vezmeš vinu na sebe,
- řeknu to já. - Ne.
- Tvoje potřeby nebyly ukojené. - To nelze použít jako výmluvu.
To není výmluva, ale realita.
Musím stihnout termín. Nemám čas se dohadovat, Dani.
Odtáhl se od tebe, Nat.
Myslím, že každý, kdo by našel ve skříni schovaného svého bratra,
by udělal totéž.
- No tak! - Podáš mi tu květovanou látku?
Ahoj, jak to, že už jsi doma?
Dneska jsem skončil dřív.
- Nejdu doufám nevhod, ne? - Ne, vůbec ne.
Ahoj, Dani.
Jak se vede?
Sakra, víš co? Už musím jít.
Mám nějakou práci.
- Pak ti napíšu. - Dobře.
Tak zatím.
Chci s tebou něco probrat, jestli máš chvilku.
Zbláznil ses?
Ne, snažím se řídit radami, za které platíme.
- Aspoň si ten dům prohlédni. - Ne, díky.
Mluvil jsem s majitelkou, dá nám super cenu.
Tys už mluvil s majitelkou?
No jo.
Jsem aktivní. To mám přece za úkol, ne?
Jak to, žes s někým mluvil o koupi domu, aniž by ses mě předem zeptal?
- Natalie, ten dům je ideální. - Mě děsí.
Vůbec bys nepoznala, že se tam něco stalo.
Sám jsem to tam čistil.
Nechci se stěhovat do domu, kde se stala vražda a sebevražda!
To, co se tam stalo, je smutné. Ale každý den se něco posere.
Tobě je to vážně tak putna?
Žijeme v 21. století, Natalie.
Každý dům má svou ponurou historii.
- Domácí násilí, dětská pornografie… - Kevine!
Nechci se stěhovat do domu, kde mě bude strašit cizí mozek
rozprsknutý po zdi obýváku.
A já nechci spát v posteli, kde v duchu vidím svou ženu
kouřit cizí péro.
Sám jsi tomu moc nepomohl.
Odešels z vysoké, nemluvil jsi se mnou,
natož aby ses ke mně přiblížil.
Měla jsem slabou chvilku a nenávidím se za to.
Ale nemůžeš mě za to věčně trestat.
Já vím.
Budu spát na gauči.
Ahoj.
Musím tam mít pracovnu.
Dobře.
A…
budeme muset omezit výdaje,
než ten prodej proběhne.
To zvládnu.
A musíš se vrátit na vysokou.
Už se nemůžu dívat, jak zahazuješ svůj život.
Dobře.
Slibuješ?
Slibuju.
Tak jo.
Díky moc, že nás tu provede. Víme, že to není snadné.
- Samozřejmě. - Co je to tamhle?
Chytré zámky.
Propojíte si je přes appku s telefonem.
Netušil jsem, že to existuje.
Takových věcí tu najdete hodně.
Došlo tu k technickým potížím s kamerami
a asi byste museli zavolat firmu, aby je seřídila.
Jak už víte, můj bratr a jeho žena tu vše sami navrhli,
takže dostanete spoustu drahých vychytávek za nízkou cenu.
A počkejte, až uvidíte zahradu.
Jo.
Vlastně to tu mluví samo za sebe.
Vím, že to není pro nikoho ideální situace,
ale ta zahrada a ty úložné prostory, co?
Claudie, rozhodně máme vážný zájem,
ale máme teď za sebou těžké období.
Vím, že je to míň, než požadujete,
ale víc si dovolit nemůžeme.
Jestli tuhle cifru přijmete, můžeme začít s papírováním.
Potřebujeme nový začátek.
Prosím, promluvme si o tom.
Pravda je, že se už dlouho neobjevil potenciální kupec.
Mám dojem, že se dneska lidi asi snadno vyděsí.
Přihoďte 20 táců, a je váš.
Jo!
Netušíte, jakou jste nám udělali radost.
A my jsme rádi, že ho máme z krku.
Vím, že tu budete šťastní.
Díky.
- Gratuluju. - Díky moc.
Díky.
Ať se vám tu líbí.
Roberte!
- Panebože. - Ano. Právě jsme koupili dům.
Vida, Odimu se tu líbí.
Tak co?
Krásný, co?
Zajímavý.
Takže tady ji zabil?
Fakt hrůza.
Díky.
Prosím tě, jen poukazuju na zřejmou věc.
Pěkný pozemek.
Ideální na pohřbívání mrtvol.
Opravdu myslíš, že je to dobré rozhodnutí?
A není to zbytečná námaha, jen aby sis vrzla?
Pokud sis nevšimla těch sbalených krabic, které jsi pomáhala nosit,
je na tohle už pozdě.
Jak by řekla máma nebo Gándhí: „Nikdy není pozdě.“
Gándhí to nikdy neřekl a máma je pitomá.
To je k oběma z nich dost kruté.
Mrtvola!
Já to přivolala.
Tak tohle si vyřeš sama.
Ježíši.
- Odtud ji vytáhl? - Dani, přestaň.
Její chyba, že se schovala ve skříni, místo aby použila dveře.
Co je?
No dobře, tak pojď, ty malá bestie.
Sakra, promiň, miláčku! Jsi v pořádku?
Teče mi krev?
Ne, ale proč to hergot děláš?
- To byl fór. - Nebyl vtipnej.
Jsi na řadě.
Neslyším tě. Spím jak poleno.
- No tak. - Ne! Já nechci.
Tak dobře.
Tak pojď, Odi.
Poběž. Honem.
No tak, Odi. Dovnitř.
Už jsi všechno očůral.
Odi, no tak. Jdeme.
Odi, no tak, ty mě ničíš.
Fajn. Zůstaň si tu. Já jdu spát.
Kruci! Co je? Proč na mě tak koukáš?
Tys byl teď na záchodě?
Ne, ale Odi ano. A pořádně mu to trvalo.
Někdo je na záchodě.
Cože?
Někdo vešel a šel na záchod. Myslela jsem, že jsi to ty.
Kevine?
Ne, nikdo tu není.
To není možné.
Musel by být jako lunt, abych ho přehlédl.
Bylas v polospánku.
Dnes tu spíme poprvé, tak nestraš sama sebe.
Pojď spát.
Fajn.
Díky.
Tak jo.
Co to kurva je?
Nezlobím se, ale nezaplatil jsem to, takže jestli je to zadarmo, nechám si to.
- Nelze vrátit? Já si to neobjednal. - Neviděls moje klíče?
Adresa a jméno souhlasí, ale já si to neobjednal.
- Kevine, klíče! - Ještě vám zavolám.
Jo. Kde jsi je měla naposledy?
Na stole, ale prohledala jsem kancelář, a nejsou tam.
Takže tam jsi je asi naposledy neměla.
To mě fakt nenapadlo.
Je úžasné, jak člověku někteří lidé umí otevřít oči.
No tak.
Pojď sem.
Promiň. Jdu pozdě a spala jsem na hovno a vypadám na hovno a…
Vypadáš nádherně.
Dneska zazáříš.
NAŠPUL JI!
Tohle…
je jinak, než to vypadá.
Nestyď se. Ale je to divný, když máš internet.
- Můžeme jít hledat tvoje klíče? - Ano.
Říkala jsem ti, že jsem tu už obrátila vzhůru nohama.
Nejsou tam.
Přísahám Bohu, že jsem se tam dívala.
Možná dneska Bůh nemá svůj den a dělá si z tebe prdel.
- Nečeká na tebe nějaké porno? - Miluju tě.
Já tebe taky.
Vím, že máš dneska kvůli práci a škole šílenej den,
tak jsem ti sbalila svačinu. Je v lednici, modré víčko.
Dobře. A teď už zmiz.
- Čau. - Čau.
Moje nejmladší dcera, i když ji zbožňuju,
mi dává pekelně zabrat.
- Díky. - Zvlášť pokud jde o šatník.
Všechny dárky, které jsem musela vrátit,
by ošatily celou jednu zemi třetího světa.
Minulý týden nosila tři z vašich vzorků.
Myslím, že máte skvělé oko na barvu, strukturu a kvalitu.
Podnikatelka,
navíc inteligentní.
Než si otevřete vlastní provozovnu,
rádi bychom vám
vybudovali značku.
To je nabídka?
Do konce sezóny
vás můžeme mít ve 150 až 250 obchodech.
Mám odejít a předstírat, že si to rozmyslím, nebo to můžu přijmout hned?
- Můžete odejít. - Ne!
Budu moc ráda.
- Výborně. - Díky. Smím vás obejmout?
- Samozřejmě. - Děkuju mockrát.
Příští týden odjíždím z města.
Můj kolega se postará o přípravný proces.
Dobře.
VZDĚLÁVACÍ CENTRUM
Chci, abyste zmodernizovali budovu na původním půdoryse.
A to ve dvojicích.
Takže se rozhlédněte a najděte si parťáka. Někoho chytřejšího, než jste sami.
Možná se něco přiučíte.
Berte to vážně.
Tohle bude polovina vaší výsledné známky.
Neprokrastinujte.
Raďte se, sejděte se v kavárně,
u sebe doma, je mi to fuk.
Kdyby něco, pošlete mi e-mail. Nevolejte, nezvednu to.
Zase ty?
Ano, já.
- Šmíruju tě. Víš to? - Jo, došlo mi to.
Takže, Kevine…
Takže, Avery…
Ty jsi teda suverénní.
Teď jsme parťáci, takže na tebe potřebuju kontakt.
Dík že z toho děláš super trapas.
Prosím.
Tak jo, Kevine.
Uvidíme se ve třídě.
A neboj se, protože tohle
bude ten kurva nejlepší školní projekt všech dob.
- Věř mi. - Tak jo.
V dějinách lidstva.
Jestli mi jen chceš ukázat Odiho zadek,
- přísahám, že… - Sklapni. Kazíš to.
Panebože.
Kdo je ta šťastná žena?
Kdo, já?
- Čus! - „Čus“?
Fuj, no nic.
- Půjdu se bavit Odim. Ten si mě váží. - Já si tě vážím.
- Jo, jasně. - No fakt.
- Díky. - Není zač. Pojď sem.
Říkal jsem si, že když ti nabídnou smlouvu, oslavíme to,
a když ne, tak se opijeme a zapomeneme na to.
Ani nevíš, jak moc jsem to potřebovala.
Jsem na tebe hrdý, Nat.
A nejen proto, žes to dala na ex.
Ale tohle si opravdu zasloužíš.
Keve?
Nat.
Jsi v pořádku?
Jo.
Byl to…
Byl to jen zlý sen.
Víš, na co jsem dneska myslel?
Na co?
Že to bylo moc hezké.
Stýskalo se mi po našem sténání.
Jo, mně taky.
Hlavně když dělám tohle.
AHOJ KRÁSKO
Bude se mi stýskat.
Vážně? To je novinka.
No, moje schůzka končí pět,
takže můžeme zajít na večeři, kouknout se na film…
Rád bych. Ale mám zakázku.
Já myslela, že omezíš pracovní dobu.
Jo, ale chci mít vyšší příjmy než výdaje. Jít na to chytře.
To je novinka.
Ty jsi mrcha. Moc krásná mrcha.
To slýchám často.
- Namyšlená. - Ne!
Jen ti tak děkuju za ten vzkaz.
Jaký vzkaz?
- Kevin Dadich? - Jo.
Tady mi to podepište.
Aha, a co to vlastně podepisuju?
Dobře, tady.
Díky. Hezký den.
Dobře.
Někdo nakoupil z tvýho účtu porno za 2 000 dolarů?
- Jo. - Páni.
Spatření ducha a krádež identity v jednom dni, to je fakt drsný.
- Nebyl to duch. - Co je to za porno?
Možná znám někoho, kdo by to chtěl.
Neuvěřitelné.
VYBÍRÁM PITÍ, ABY PRÁCE ODSÝPALA
Možná je to paranoidní halucinace.
Stres z rozjezdu podnikání, ty vaše problémy, to stěhování…
Je toho moc najednou.
Kámo, posloucháš mě, nebo budeš radši psát esemesku?
Ne, radši psát.
Stěr.
To myslíš vážně?
- Kdo je Avery? - Nikdo.
Nějaká kočka, se kterou by si neměl psát, ale píše.
Přestaň.
Proč? Není to snad přesný?
Všechno je to v jedné místnosti, sfoukneme to hned.
Počkat, kdo je to, odkud ji znáš a hráli jste si už na doktora?
Ne, ty starý prase. Máme sraz kvůli práci do školy.
- Takže čím dřív skončíme, tím líp. - Je hezká?
- Na to neodpovím. - Proč ne?
Protože je hezká.
Ne, protože na tom nesejde.
Zní to jako karmická odplata.
Jo, protože je hezká.
Mezi mnou a Natalií se to v poslední zlepšilo.
O moc zlepšilo.
Kromě těch paranoidních halucinací.
- Pojďme na to. - Ale všechno ostatní se zlepšilo.
O moc zlepšilo.
Jo, ne. Nezájem.
Prosím.
Na tohle nemám čas. Musím se připravit na schůzku.
No tak, po tom, jak jsem ti loni se vším pomohla?
Chceš mě citově vydírat?
Jen proto, že mě citově vydírá máma.
Už jsem jí řekla, že nás zveš na večeři.
Co?
Když máma přijela posledně, musela jsi jít na léčení.
Jestli s ní chceš udržovat vztahy, posluž si.
Já už se dávno rozhodla, že to nedávám.
Nikdy tě o nic nežádám.
To rozhodně není pravda.
Odi, hrajeme si celé ráno.
Stejně se po ní zase pak slehne zem.
Co je tak hrozného na lehce otravné večeři jednou za pár let?
Fajn!
Přivez ji sem, ale víc úsilí tomu nevěnuju.
Dobře.
Musím se připravit na tu schůzku, chápeš? Měj se.
Uvízl ti tam míček?
Jo. Přímo uprostřed.
Tak jo.
Mám tu rezervaci na jméno Dadichová.
Váš společník právě dorazil.
Výborně. Díky.
- Ahoj, krásná neznámá. - Nicku?
Rád tě vidím.
Jo, já tebe taky.
- Pojďte prosím za mnou. - Ano, pardon.
Nechci být nezdvořilá, ale mám tu obchodní jednání.
Jo.
Jo, já vím.
- Natalie, vyslechni mě. - Nemůžu se s tebou stýkat.
- Jestli to zjistí Kevin… - Bude to na mě, ano?
Řekneš mu, žes nic netušila, což je pravda.
Proč jsi mi to neřekl?
Protože bys nepřišla.
Měla jsem to vědět před podpisem smlouvy.
Já vím. Máš plné právo se zlobit. Chápu to.
Ale máš talent, Natalie.
Nesmíš zahodit příležitost kvůli tomu, co se mezi námi stalo.
Anne je z tebe nadšená.
Já jsem jí jen poskytl informace. Nic víc.
Můžeš jít prosím dovnitř a absolvovat to jednání?
Fajn.
Seru na to. Dám si dalšího panáka. Chceš taky?
Ne, díky.
Určitě? Je to 100% agáve.
Ne, jsem tu autem.
Uvědomuješ si, že máme před sebou…
minimálně dvě hodiny práce?
No dobře, když jinak nedáš.
Ta sklenička je z West Elmu?
Těsně vedle. Poděděná po bráchovi.
Na zdraví.
A co ty? Máš nějaké sourozence?
Jo, bratra.
Přiznej se, že on je ten hezčí z vás.
Vlastně byl.
Jo, a pak ztloustl?
Ne, umřel.
No nazdar, ty vole.
Do prdele, omlouvám se.
Jsem jako slon v porcelánu.
Ne, nic se nestalo.
Kdyby…
kdyby sis potřeboval někdy s někým promluvit…
Takže 9 metrů od nosného trámu je východ z prvního patra.
Máš z toho už bolehlav?
Ne…
Asi mám zánět dutin.
Chceš nosní sprej?
Použitý nosní sprej myslím s díky odmítnu.
Hele, náhodou je bio.
Dobrej obchodní trik, ale přežiju to.
Stejně už musím domů.
Dobře, vyprovodím tě.
Vzbuď se.
Jen klid.
To jsem jen já.
Proč spíš na gauči?
Já nevím.
Tak pojď.
Co se děje?
Kevine, někdo tu byl.
Vím, že mi řekneš, že to byla noční můra, ale bylo to hrozně živé.
Kevine, cítila jsem to.
Dveře byly zamčené,
- ty jsi spala… - Ty mě neposloucháš!
Byla to realita, Kevine.
- Podle tebe jsem lhářka. - Ne!
To v tom slyšíš ty.
Dobře, verbalizujte své pocity.
Naštvaná.
Kevine?
Vidím, že je naštvaná.
Ne, jak se cítíte vy?
Frustrovaně.
Já nevím.
Chci říct, že oba prožíváme náročné změny
a čeká nás večeře s její matkou, na kterou se netěšíme,
takže ten stres je možná kumulace všech těchhle věcí.
Jak to vysvětluje, co jsem viděla?
Paranoidní halucinace.
Ne.
Takhle se chovat nebudeme.
Nečekala jsem, že se postavíš proti mně.
Taky ne.
Jen se snažím přijít na racionální vysvětlení, Nat.
Mrzí mě vidět tě v tomhle stavu.
Kdybych to mohl vzít na sebe, udělal bych to.
Jdeme na děsnou večeři s tvojí mámou.
Tak jo.
Kristepane, Odi. Mě z tebe snad trefí šlak.
DANI PROSÍM NAKRM ODIHO
OPRAVDU HO NAKRM A NESAHEJ MI NA ŠATY
Ano, Nat, nakrmila jsem tvýho psa.
Odi?
Nat?
Odi?
Ahoj,
pejsánku,
je ti dobře?
Tak jo.
Dám ti prostor.
Seru na to.
Odi?
Kam jsi zmizel?
Co to kurva je?
Dani?
Podívám se nahoru.
To se mi snad kurva zdá.
Budu hádat. Není nahoře.
Možná šla na poslední chvíli něco nakoupit.
Ona není právě nejpraktičtější.
Já vím, ale řekla jsem jí, že musí nakrmit Odiho.
Tak ho nakrmíme my.
Kevine, on je celý den sám doma.
Určitě tady někde bude.
- Odi! - Odi, ke mně!
Odi!
Ahoj, broučku.
To je dobrý.
Ty hlupáčku.
Já věděla, že to ségra udělá.
Proto se radši o nic nesnažím.
Ona naplánuje něco s mámou, pak se spolu chytnou
a já musím tu spoušť uklidit.
Já jen chci, aby přišla v dohodnutou dobu.
S Dani si nelam hlavu.
Ona se ukáže, a když ne, vyřiď si to s ní, až se ukáže.
Odi je v pořádku,
já se postarám o večeři
a ty si jen odpočiň, ano?
Je to děs, jak si Amerika pozápadňuje mezinárodní kuchyně.
Když jsem byla v Číně,
neměli tam žádnou sladkokyselou šlichtu generála Caa.
Promiň, že tě trápíme doneseným jídlem, Farrah.
- Jen jsme nestíhali. - Ne, díky, Kevine. Je to výborné.
Zajímavé.
Takže…
ty teď pracuješ na tom dokumentu?
Jestli mluvíš o mém životním díle, tak ano, na tom dokumentu stále pracuju.
Životní dílo?
- Jak to vůbec jde? - Jde to skvěle.
- Joaquin a já… - Kdo je Joaquin?
Můj milenec.
Jasně, je tam ještě kuře po sečuánsku?
Natalie,
jestli máš něco na srdci,
budu ráda, když se o to se mnou podělíš.
Ne, díky.
Mám právo užívat si života, Natalie.
Když jsem byla v tvém věku,
vychovávala jsem dvě dcery a vedla rodinný podnik.
A kdo to financoval, mami? No jasně, táta.
Nápoje! Pivo, víno…
Proč je tak těžké mě podpořit?
Je těžké podporovat něco, co jsem nikdy neviděla!
Takovouhle šikanu si nemusím nechat líbit.
- Šikanu? - Ano, šikanu.
Jsi tyran, Natalie!
Nepřekvapilo by mě, kdyby to byl důvod, proč nepřišla tvoje sestra.
- Asi všichni víme, že… - Ne, Kevine.
To nic. Ráda bych teď odešla.
Jo, Kevine, máma by teď ráda odešla.
Pozdravuj ode mě Joaquina.
Víš co, zlatíčko?
Ta hra na zadumanou puberťačku už je vyčpělá.
A celá ta tvoje svobodomyslná šaráda jakbysmet.
Vymaž si ze životopisu džob
„výchova dvou dcer“, protože jsi ho dávno pověsila na hřebík.
To je nespravedlivé. Já jsem tobě a Dani obětovala všechno.
„Já“, ty jsi tak narcistní!
Nejsem narcistní.
Dani teď nejspíš u sebe doma relapsuje,
- něco si šlehá… - Proč něco takového říkáš?
Protože se nám vždycky proženeš životem jako rakovinotvorné tornádo!
Nikdo vás sem nezval!
Kurvafix!
Jon Santos, 19, Katrina Kanterová, 16, Trey Mahana, 17.
Je vám někdo z nich povědomý?
V životě jsem nikoho z nich neviděla.
„Sjednoťte bílé“?
Nechápu. Co je to?
Jedno z těch děcek to okopírovalo a dalo na svůj Facebook.
V původním zdroji byla uvedena vaše adresa.
Svolává do akce bílé rasisty.
- Myslíte, že jsme to udělali my? - Nevím, co si mám myslet.
Ale vím, že doba je šílená a možné je všechno.
Který blbec by tam dal svou adresu?
Stejný, který to zveřejnil.
Dobře, strážníku Richardsone, myslím, že Kevin se snaží říct,
že bychom nikdy nic takového neudělali.
Nikdy.
No dobře.
Tak přemýšlejte, kdo z lidí, které znáte, by to udělal.
Právě jsme se nastěhovali a ještě jsme nestihli poznat sousedy.
A co nepřátelé mimo vaši čtvrť?
Někdo, kdo k vám chová zášť? Zhrzený milenec, nějaká pomsta?
Ne.
Ne, jsem buď v práci, ve škole nebo doma.
Momentálně nemám čas stýkat se s jinými lidmi.
Paní Dadichová?
Neznám nikoho.
Není možné vypátrat, kdo to zveřejnil?
Samozřejmě, pokud by původní příspěvek nebyl smazán.
A to je všechno?
Co jsme tedy provedli?
Myslí si, že vedeme nacistickou buňku…
- Kevine… - Zapálili nám auto!
Natalie.
Pane Dadichi, my jen jdeme po stopě, kterou máme.
Jestli pro nás máte jiné informace, cokoliv neobvyklého,
cokoliv podezřelého, moc by nám to pomohlo.
Ne, nic mě z hlavy nenapadá.
Ne.
Dobrá.
Kdyby přece jen něco…
Claudie, dobrý den.
Natalie Dadichová.
Jedu zrovna kolem a…
Ty jsou pro vás.
To je milé.
Ano, dej mi míček. Hodnej. A přines!
Přines, Odi!
Míček! Přines ten míček!
Napadlo mě, že tu budeš.
Čau!
- Na. - Ne, díky.
Vypadáš unaveně a vyprahle. Jen ber.
- Díky. - Není zač.
Díky moc žes přišla.
Natalie a její rodinná dramata,
dům, škola… Je toho na mě moc a potřebuju normální rozhovor.
Jsem ráda nápomocná.
Tvůj pes neumí aportovat.
Jo, je na to levej.
Prosím.
To, co se v domě nedávno stalo, byly očividně
jen nějaké nejapné žerty, ale přesto se tam dějí věci, které jsou…
Já nevím, prostě zvláštní.
- Chcete vědět, co se tam stalo? - Jo.
Já to popravdě sama nevím.
Nikdo to neví.
Samozřejmě, víme, jak se to stalo, ale nevíme proč.
Jay byl možná kretén.
Ale byl to můj starší bratr…
a mám ho ráda.
Měla.
Dokud žili mimo stát, nebyl Jay Erin tak věrný,
jak kdysi slíbil.
Jak si umíte představit, Erin z toho nebyla nadšená.
A rozhodla se mu to oplatit.
Ona mu taky zahnula?
S nějaký záhadným, neznámým mužem.
Nikdy neprozradila jeho jméno ani totožnost.
A Jay se o tom dozvěděl?
Nakonec ano.
Jenže všechny ty ženy, se kterými Jay špásoval,
pro něj byly spíš trofeje.
Ale Erin…
Erin měla skutečné city.
Ta mrcha říkala, že to byl jen úlet, ale měla něco za lubem.
Erin dům navrhla od základů.
Ale Jay všechno zaplatil.
Do posledního centu, bez debat.
Můj bratr tu ženu bezmezně miloval.
A začali spolu vycházet líp.
Nechápu, proč když spolu začali vycházet líp…
Kde přesně jste?
Ve svém domě a on je…
Mezi náma dvěma,
můj bratr to neudělal.
Jasně, byl pruďas,
ale vrah to nebyl
a rozhodně by nespáchal sebevraždu.
A jak to, že se najednou posraly všechny kamery?
Byla tam spousta detailů, které postrádaly logiku.
Ale poldům to bylo jedno.
Copak tam zavraždili bělocha?
Já nevěděl, že máme návštěvu.
Řekni, že sis vyvrtla kotník při hraní s mým psem,
ať si z tebe můžu věčně utahovat.
- Myslím, že mě bodla včela. - Včela?
- Je to zlý? - Proč šlapeš na včelu?
Tady je. Vydrž.
Mám ho.
- Koukej. - Je velké.
Přežiješ to, nebo přistoupíme k amputaci?
Poradím se s jiným doktorem.
Ale Odi nevypadá dobře.
Odi! Pojď sem, kámo!
Odi!
No tak.
- Nechápu, co se… - Dojdu pro vodu.
Natalie!
Natalie.
Omlouvám se za vyrušení.
Ne, já se omlouvám za nedorozumění.
Claudia mě často postaví před hotovou věc a já…
Ona je dost hubatá.
Klasické manželské dusno, znáte to.
Takže vy máte s tím domem problémy?
Možná jsem toho slyšel víc, než jsem měl.
Určitě se to srovná.
Myslím, že vzhledem k šoku z těch událostí
možná Claudia jednala trochu impulzivně.
Jestli máte s domem problémy, jsem ochotný s vámi jednat.
Koupit dům zpět.
Za trochu nižší cenu.
Nižší?
Jo. Všechny ty problémy určitě hodnotu domu snižují.
Díky za nabídku, ale…
Takovou ztrátu neustojíme.
Pardon, že jsem rušila.
Vy a váš manžel
jste zneužili ženu, která nebyla při smyslech.
Jediné, co jí po něm zbylo…
byl ten dům.
A vy dva jste jí ho vyfoukli
jako jídlo zdarma.
Přemýšlejte o tom.
Kevine.
Počkej, zpomal. Co se děje?
Já jsem Avery, Kevinova spolužačka.
Říkal jsem ti o ní před pár týdny.
Jasně. Asi jsem zapomněla.
Tak já už radši…
Uzdrav se, kamaráde.
Těšilo mě.
- Uvidíme se ve třídě. - Jo, díky.
Co je?
Dobře, pojďme na to.
Udělali jsme mu rozbor krve.
Budu upřímná, ani ten rozbor ani jeho fyzický stav
nevypadají dobře.
Jak nedobré to je?
Jeho krev obsahuje prvky silného toxinu, který zhoršuje jeho zdravotní stav.
Důvodem obvykle bývá něco, co pes náhodně pozřel,
ale především mu selhává srdce.
Dá se to nějak léčit?
Jen bych prodlužovala jeho utrpení.
Nechám vás tu s ním.
Mluvte o tom.
NATALIE
Jak jsi mi mohla něco takového zamlčet?
Já jsem…
Nechtěla jsem, aby z toho vznikly problémy.
Bohužel jsi prokázala špatný úsudek, Nat.
Tahle smlouva může všechno změnit.
Nemohla jsem to odmítnout, bylo to už podepsané, ale přísahám,
že jsem vůbec nic netušila.
Scházíš se s ním?
Jen pracovně.
Tohle blbý město je plný lidí, a ty musíš spolupracovat s ním?
Přesně tak. „Musím.“
- Nemám na vybranou. - Blbost.
Dalas přednost práci…
- před mými city a naším manželstvím. - To není pravda!
- Chce se ti dostat do kalhotek! - Tak to není!
Tos říkala i minule.
Jo.
Pamatuju si to dost jasně.
Hergot, Odi.
Kevine.
- Kevine! - Co je?
Někdo je za dveřmi.
- Nic neslyším. - Přisámbůh.
Dobře, uklidni se.
Podívám se tam.
- Co budeme kurva dělat? - Připrav si číslo na poldy.
Kevine, můj telefon tu není.
Dobře, jen klid.
Kevine, nenechávej mě tady!
Takže když jste došel do kuchyně, další zvuky jste neslyšel?
- Žádné otevřené dveře… - Nic.
Nic popsatelného?
- Nebyl tam nikdo k popsání. - Jen se vám snažím oživit paměť.
Dobře, sepíšeme hlášení.
Kdyby vás napadlo cokoliv dalšího, neváhejte mě kontaktovat.
- Je tu ještě jedna věc. - Nat…
Budu ráda, když ze mě přestaneš dělat blázna.
Pořád mám takové…
noční můry.
Je v nich chlap, takový…
vyzáblý, bledý.
- V domě? - Ano.
Přísahám, že jsem ho viděla.
Vplížil se na chodbu a napadl mě.
Počkejte, takže vám se na chodbu…
vplížil bledý muž a zaútočil na vás…
a vy jste to nenahlásila?
Ne, protože jak už Kevin říkal, považovala jsem to jen za noční můry,
ale pak se začaly ztrácet různé věci a objevovat se jinde.
Dal mi třeba na postel tenisák.
Takže on vám dal tenisák…
- na postel? - Ten tenisák byl pod postelí
a já si šla pro něco, čím bych ho vyndala, a když jsem se vrátila,
dal mi ho zase na postel.
Aha.
Vysoký, bledý muž, tenisák, chodba.
Chápu.
Ozveme se vám.
- Našli jsme váš telefon v kuchyni. - Díky.
Uvědomuješ si, že teď vypadáme jako blázni?
Víš co, Kevine? Tvoje žena tady vykládá policajtům,
že se necítí bezpečně,
že jsem vyděšená, a tohle je tvoje reakce?
Někdo nám poničil dům, Kevine.
Nepřipouštíš jako možnost, že se nám sem někdo vloupává?
Ne proto, aby přemisťoval tenisáky a klíče.
A připomínám ti,
že nejsem jediná, kdo tu dnes v noci něco slyšel.
Co po mně chceš, Nat?
Máme dům plný kamer, třeba je to dobrý začátek.
Víš, kolik by to stálo?
Míň než naše pohřby, až nás někdo zabije ve spánku.
Brzdi s tou hysterií.
My si potřebujeme koupit nové auto,
protože to pronajaté nás stojí jmění.
Tohle si teď nemůžeme dovolit.
Jakmile se přihlásíte, budete moci ovládat zámek
z kterékoliv místnosti v domě. Červená znamená zamčeno, zelená…
Je to hračka.
Teď všechno běží hladce.
Ale kdyby došlo k výpadkům, volejte.
Jestli je to trvalý problém, možná to chce výměnu celého systému.
Výborně.
DANI: PROMIŇ MUSELA JSEM NA CHVÍLI VYPADNOUT.
Po návratu jsem tu chtěla mít
kompletní vzorník s 15 dalšími vzorky.
- Já vím. - A dál?
A po dvou týdnech tu mám půlku?
Já vím.
Osobně mám pro ty průsery, co se vám teď dějí, pochopení.
Ale jako vaše šéfová jsem vás varovala, do čeho se pouštíte.
Nevím, co na to říct.
Kdybyste tušila, jak se stydím…
Prodloužím vám termín.
O týden. Jasné?
Ano.
Chci zas vidět tu ženu, která tu byla při našem prvním setkání.
Ta žena měla život pevně v rukách.
Nevím, co ti mám říct. Asi jsi koupil šmejd.
Vždyť jste ten dům viděli. Neměl chybu.
- A navíc ta cena? - Byla evidentně moc vysoká.
Když myslíš. Musíme to tu zmáknout, než zapadne slunce.
Jednou se mi stalo něco podobného.
Sbalil jsem jednu krásku. Oči, úsměv, dokonce byla i rozumná.
Tak jsem se s ní vyspal.
A ráno jsem se vzbudil s chlamydiemi.
Klamavá reklama vládne světu.
- Jak to myslíš? - Co?
S chlamydiemi se neprobudíš.
O to tu nejde.
Když vyprávíš takový příběh, fakta jsou důležitá.
Jak vůbec víš, že tě nakazila ona?
Vole.
Kámo!
Z tebe je najednou citlivka?
Možná se na tuhle práci nehodíš, princezno.
Za to můžeš ty.
- Já? - Jo, to jsou ty tvoje historky.
- Potřebuješ něco? - Ne.
Tak jo.
Panebože.
Jedu jako šroub, Nicku,
ale nečekaně se tu zjevila moje máma, musela jsem utratit psa…
Já vím.
Poslyš, Anne mi dýchá na krk, takže…
můžu ti s něčím pomoct?
Ne, já to zvládnu.
Rozčílil jsem tě něčím?
Nechtěla jsem o tom mluvit, hlavně ne teď,
ale když už je o tom řeč,
nemůžeš mi domů posílat květiny, Nicku.
Aha.
Měl jsem ti poslat květiny?
Kvůli kytce, kterou jsi poslal, jsme se s Kevinem pohádali.
Natalie, počkej já…
Neposlal jsem ti kytku.
- Nicku, na přání byl tvůj podpis. - Já nevím, o čem mluvíš.
Držím se od tebe dál, jak jsi chtěla.
Co to sakra je?
Tísňová linka, co se stalo?
Myslím, že se někdo snaží vloupat do mého domu č. 992 na Hallow Parkway.
- Jak se jmenujete? - Natalie Dadichová.
Potřebuju, aby sem někdo přišel.
Vyslali jsme hlídku. Zachovejte prosím klid a nepřestávejte mluvit.
Dobře.
Kolik je tam vetřelců?
Já nevím.
- Jsou ozbrojení? - Nevím.
Můžete se schovat někam do bezpečí?
Jsou blízko?
Jsou na cestě, ale musíte mi odpovědět.
Paní, slyšíte mě?
Ano, omlouvám se. Spletla jsem se.
Takže nepotřebujete policistu?
Ne, moc se omlouvám.
Tohle je tenhle týden podruhé a mám nervy na pochodu.
Dávejte na sebe pozor.
Jo.
Tísňová linka, co se děje?
Potřebuju, aby sem někdo přijel, Hallow Parkway 992.
V mém domě někdo je.
Odtud už nám někdo volal, že pomoc nepotřebuje.
Rozmyslela jsem si to, kurva. Ať někdo přijede!
Kolik vetřelců tam je?
Nevím, kolik jich je a jestli jsou ozbrojení. Vím jen, že jsou u mě doma!
Můžete se schovat někam do bezpečí?
Haló, Nat?
Nat?
Jak je na tom?
Docela dobře. Má pohmožděniny. Možná lehkou zlomeninu.
Našli jste ho?
Ještě ne.
Dneska tu spát nebudeme.
Policie prohledala celý dům.
Je mi fuk, jestli budou sedět celou noc venku v autě,
já tu nespím.
Ty mi nevěříš.
- Věřím, žes něco viděla. - Ne.
Ty mi nevěříš, že tu opravdu někdo byl.
A co můj telefon, Kevine? Jak vysvětlíš ty fotky v něm?
Možná je fotil tvůj kámoš Nick.
Cože, vážně?
Řekl jsem možná.
Sama jsi říkala, že jsou focené v době, kdy jsi byla sama doma.
- Jdu spát do hotelu. - A za co?
Kreditky jsou vyčerpané, hypoteční splátka splatná příští týden…
Natalie, mohla bys toho nechat?
Jestli se s ním stýkáš, řekni mi to.
Pane Dadichi, rád vás zase vidím. Díky že jste přišel tak narychlo.
- Chci tomu porozumět. - Tak to jsme dva.
Prošli jsme kamerové záznamy.
Než se na ně podíváme, projdeme si oficiální výpověď vaší ženy.
Podle policejních záznamů vaše žena spatřila vetřelce, běžela nahoru,
zamkla dveře a ten vetřelec se s ní nějak ocitl v jedné místnosti.
Opět se dala na útěk a vrazila do knihovny.
Ale ta knihovna byla podle nás na jiném místě, než tvrdí ona.
Pane Dadichi, je tento popis událostí
v souladu s tím, co považujete za pravdivé?
Jo.
Dobře.
Na záběrech kamer není ani jednou jiný člověk.
Ani v obýváku,
ani ve vstupní hale ani na schodišti.
Pane Dadichi, nikdo nevstoupí do budovy ani z ní nevyjde,
dokud se vaše žena sama nevrhne z okna.
Já si to nevymýšlím.
To jsem neřekl.
Ale v podtextu ano, Kevine.
Proč bys jinak chtěl, ať zase beru léky?
Dobře, chvilku se nadechneme.
Natalie,
aby bylo jasno,
nikdo v této místnosti
nenaznačuje, že si něco vymýšlíte.
Věřte mi, ano? Vím, jak to zní,
ale vím, co jsem viděla. Netrpím bludy.
Neměli jsme se tam nastěhovat.
- Ale nastěhovali, takže… - Takže ten dům prodáme.
Potom, co jsi k němu přitáhla pozornost?
Přitáhli. Chtěl jsem říct „přitáhli“.
Ano. Můžeme ho prodat zpět Claudii a jejímu manželovi.
- Mluvila jsem s Robertem… - Tys mluvila s Robertem?
Kdy?
Když jsem se šla zeptat Claudie na historii domu.
Byla to oprávněná obava!
Proč jsi je otravovala tím, že nás straší bůhvíco v domě,
- kde zavraždili jejich příbuzné? - Nevím!
Proč tě víc zajímají pocity jiných lidí než moje?
Nechápu, proč já jsem ta špatná, když mám jen o nás strach.
Nemáš hranice.
Děláš si, co chceš, a je ti fuk, jak se kdo cítí.
A zajímá tě, jak se cítím já?
Teď mluvíš úplně jako tvoje matka, víš to?
Ty jsi strašnej kretén.
Proč to vůbec říkáš?
Jasně, super.
Jdi pryč jako vždycky, protože jsi obyčejnej posera.
Kevine?
Co to děláš?
Kevine! Panebože.
Pomozte mi někdo! Zavolejte sanitku!
Je mi to moc líto. To bude dobrý.
Zavolejte někdo sanitku!
Paní Dadichová.
Mluví souvisle
a nic nenaznačuje ztrátu paměti nebo jiné fyzické trauma.
A co se mu tedy stalo?
Neposadíte se? Prosím.
Víte, co je to nerium?
Ne!
Je to smrtelně jedovatá látka.
A ptám se proto,
že jsme po ní v krvi vašeho manžela našli stopy.
Požívání v malých dávkách po delší dobu
může vést ke zhoršení zdravotního stavu, od zvracení
přes svalovou slabost až k epileptickým záchvatům nebo srdeční arytmii,
někdy mylně považované za zástavu srdce.
Máte ponětí, jak se mu to dostalo do krve?
Chci vidět Kevina.
- To bohužel nejde. - Je to můj manžel, jak to…
Chápu, paní Dadichová, ale jeho teď vyslýchá policie.
Takže si prosím sedněte, ano?
Jsem na vaší straně, Natalie!
Nemám ten pocit.
Jen se to snažím pochopit.
Podle zprávy z nemocnice
je této látce vystaven už poměrně dlouhou dobu.
Proč bych chtěla zabít svého manžela, když se snažím obnovit naše manželství?
Možná proto, že se do města vrátil Nick Scott.
Chcete s ním žít. Mladý, zajištěný, pohledný.
Nakopne vaši kariéru.
- Miluju svého manžela. - Že by chemická nerovnováha v mozku?
Na záběrech utíkáte před neviditelným vetřelcem.
- V mém domě někdo byl! - Možná jste si uvědomila,
že vám váš manžel nikdy neodpustí!
Tím ukončujete náš rozhovor?
Jestli nejsem zatčená, ráda bych se vrátila do práce.
Beze všeho.
- Jak se cítíš? - Líp než včera, řekl bych.
Chystám se dnes uvařit večeři.
Máš nějaké zvláštní přání?
Musím pracovat na tom projektu.
S Avery.
Jo.
Je dobrý nápad se takhle namáhat?
Teď tě pustili z nemocnice.
Je to půlka naší známky. Nemáme na výběr.
A navíc jsme ve skluzu. Nechci to nechávat všechno na ní.
Nevezmeš si oběd?
Ne, ještě se necítím na celé jídlo.
Chci začít zlehka.
- Pa. - Pa.
Dobrý den, přejete si?
Promiňte.
Když vy jste tak…
překrásná žena.
Asi jste si spletl dům.
Ty jdeš ráda rovnou na věc, co?
Musím vás požádat, abyste odešel. Co to děláte?
Hergot, ty se fakt ráda pereš.
Pojď sem!
Pojď sem. Hej!
Doufal jsem, že budeš mít šaty, abys mi to trochu usnadnila.
Krucinál, ženská! Co to…
Kurva!
To byla poslední rána, cos mi dala.
Mám pro vás dobrou zprávu.
Identifikovali jsme toho útočníka.
Travis Murray.
Vaše kamera ho zachytila, jak si před útokem obhlíží dům.
Máme za to, že to dělal už delší dobu.
Co máme dělat teď? Sehnat si právníka, podat žalobu?
Ne tak úplně.
Momentálně ho nemůžeme zatknout.
- Cože? - Probíhající vyšetřování
odhalilo informace, které zprostily Travise obvinění.
Cože? Vloupal se do našeho domu.
Robert Sorrentino, člověk, který vám ten dům prodal…
Co ten s tím má společného?
Sorrentino byl před několika hodinami zadržen.
Přiznal se, že v tom má prsty.
Cože? On poslal někoho do našeho domu, aby ji napadl?
V historii vyhledávače v počítači Travise Murraye se našel jeden online příspěvek.
Uváděl jméno paní Dadichové
včetně její fotografie stažené z online zdroje.
„Mám to ráda nečekaně.“
Jo.
Byl to inzerát zveřejněný v osobní rubrice.
Měl vykreslit paní Dadichovou jako osamělou, neukojenou hospodyňku
s fetišem na spontánní submisivní sex, nejlépe s neznámým člověkem.
Naštěstí naši detektivové zjistili, že ta IP adresa patří Robertovi.
Robert se také přiznal, že zveřejnil i ten první inzerát,
který vyprovokoval ten vandalský čin
a také, že objednal předplatné toho časopisu.
Pan Sorrentino tvrdí, že nechtěl nikomu ublížit,
ale že vás chtěl jen vyděsit, protože doufal, že dům prodáte.
Moji ženu kvůli němu málem…
znásilnili…
a zmlátili.
Je tak traumatizovaná, že nemůže v domě spát.
Otrávil mi psa
a pokusil se mi udělat totéž!
Počkejte, pane Dadichi.
Pan Sorrentino zatím popírá, že by vstoupil na váš pozemek.
Tvrdí, že o těch dalších útocích na vaši ženu nic neví
a nikdy nepřišel do styku s neriem.
Nepovídejte.
Samozřejmě, že to popírá.
Podvod je jedna věc, ale pokus o vraždu?
Naši lidé pracují bez oddechu, aby z něj dostali doznání.
Pořád ho zadržujeme za činy, ke kterým se přihlásil.
A ty dobré zprávy?
Ano.
Když jsme ho vyslechli,
máme důvod se domnívat, že měl do jisté míry prsty
i ve smrti předchozích majitelů domu.
- Jak to? - Aniž to paní Sorrentinová věděla,
Robert nahromadil značný dluh.
Váš dům, který mu vědomě odkázal jeho švagr,
byla jeho jediná finanční spekulace.
Měl jsem tě poslechnout.
Promiň.
Namlouvala jsem si…
že když tomu dám dostatečně dlouhý čas,
tak změníš názor.
Ale oba dva víme,
že už mi nikdy nebudeš skutečně věřit.
Ne stoprocentně.
Myslím, že bychom měli…
jít od sebe.
Aspoň na nějaký čas.
Tohle je půlka vaší známky.
Neflákejte se.
Raďte se mezi sebou i se mnou. Jsem tu po hodině.
BUDE LEPŠÍ, KDYŽ DNES PŘESPÍŠ JINDE.
Ale to už víte.
Kolik stály ty boty?
Radši se neptej.
- Vypadají jako… - Byly nechutně drahý.
Měl bys to zvednout.
Jaký to má smysl?
Dala jasně najevo, že mě doma nechce.
Je to tvoje žena.
Měl bys to zvednout.
Ahoj, to jsem já.
Ani nevím, kde začít.
Mrzí mě, co jsem včera večer řekla.
Nemyslela jsem to tak.
Předpokládám, že jsi pořád v práci,
ale když přijdeš brzy, ráda s tebou strávím hezký večer.
Miluju tě.
Budu vzhůru.
Zavolej mi.
Já to nechápu.
Lidi už jsou takoví.
Snadno mění názor.
Vlastně dost často.
Víš co?
Můžeme pokračovat zítra.
Kevine.
Jeď domů.
Kristepane, Natalie.
Vzpamatuj se.
Já ten zkurvenej dům nenávidím.
Haló?
Ahoj, jak se máš?
Dobře.
Jedu domů.
Kde jsi tak dlouho?
Říkalas, ať domů nechodím, takže…
Kdy?
V textovce.
Kevine, já ti nic nepsala.
Právě teď se dívám na zprávy.
Můžu ti poslat screenshot té konverzace.
- Dobrý den, kolik stojí ty květiny? - 8, 95.
- Jsou čerstvé, že? - Jak jinak.
Můj bratr…
jasně, byl pruďas, ale vrah to nebyl.
Ona mu taky zahnula?
S nějakým záhadným, neznámým mužem.
Erin dům navrhla od základů.
Ta mrcha měla něco za lubem.
Kdo jste?
Ty fotky.
To jste vy?
Ne, prosím! Nebudu křičet, slibuju.
Chci si jen promluvit.
Ona si vás sem přivedla, že ano?
Erin?
Chtěla, abyste tu byl s ní.
A vy jste ji miloval.
A i když jste se všeho vzdal,
ona si stejně vybrala jeho, že?
JSEM VE VANĚ, PŘIDEJ SE KE MNĚ.
Podle mě je hrozné, že vás tu takhle držela.
To jste si nezasloužil.
Opravdu ne.
Ne.
Ne, počkej. Pomůžu ti. Chci ti pomoct…
ho zabít.
Jo, pomůžu ti to zamaskovat.
A pak tu zůstaneme spolu.
Jo.
On už mě nemiluje.
Už mě nebaví být sama.
S tou párou jsi to trochu přepískla, Nat.
Ale snaha o romantiku se počítá.
Tady jsi.
Tahle hra na sexy schovku mě baví. Ale koupelna to pěkně odnesla.
Ahoj.
Spíš?
Ty jsi tak mokrá.
Kevine!
Moc mě to mrzí.
Miluju tě. Moc mě to mrzí.
Už je dobře. Pojď, jdeme.
Už je dobře.
Našli jsme krevní stopu!
Rozdělte se!
O MĚSÍC POZDĚJI
Panebože!
Hej.
- Kristepane! - Klídek!
Nemůžeš mě takhle děsit.
Jen jsem vešel hlavním vchodem.
Pomůžeš mi ty krámy vynosit?
Jde ti to tak dobře,
- že ti to nechci zkazit. - Pořád mám v ruce nůž.
Proč na mě tak koukáš?
Protože vypadáš dobře.
Jak vypadám já?
Pokazils nám krásnou chvilku.
Já myslel, že jsem ji vylepšil. Tohle si vezmu.
A díky za dárek.
Stejně bych si to nenechal, takže…
Zkontroloval jsem všechny pokoje, všude čisto.
Pokud tam nechcete poslat Davea. Je mi fuk, jestli se nevrátí.
Ani snad ne.
Já tě slyšel, Garrette.
Ten knírek tě změnil.
- Já vím. - Poslední krabice?
Tak jo, jdeme na to.
- Připravená? - Jo.
Pojď sem.
- Zamáváme domu na rozloučenou? - Rozhodně.
Sbohem, dome.
- Málem tam umřeli. - Jo.
VĚNOVÁNO DRAHÉ PAMÁTCE NAŠEHO NEJLEPŠÍHO PŘÍTELE MICHAELA DADICHE
Překlad titulků: Petr Putna