Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
den 21. maj 2020 los angeles i californien
Okay, klokken er halv ni om morgenen.
Og hvorfor er jeg vågen?
Det er en lang historie.
Jeg begyndte ret uventet at skrive et nyt album,
og i begyndelsen tænkte jeg:
"Jeg skriver bare sange i karantæne," men så...
Det blev til et album meget hurtigt
på en smuk og overraskende måde.
Men altså...
Man kan ikke gå i studiet, for de er lukkede,
og jeg har aldrig indspillet andre steder.
Jeg ved godt, andre gør det hele tiden,
så det er ikke noget særligt, men jeg går i panik over det.
Vi har bygget et hjemmestudie i mit hus.
Så i dag skal jeg indspille vokaler her i mit hus.
Det er... Jeg er meget spændt.
Okay, her er mit lille hjemmestudie,
og på den anden side af væggen er... Laura!
laura sisk lydtekniker på folklore
Hej.
Jack?
Hold da kæft.
Det er, som om du er lige her, men du er i New York.
Jeg går i panik. Vi har aldrig gjort det før.
Det er sindssygt.
den 24. juli 2020
udgav taylor swift sit ottende studiealbum
da samfundet var lukket ned på grund af covid-19,
indspillede musikerne hver for sig,
mens albummet blev gjort færdigt i long pond studio
taylor og hendes samarbejdspartnere
...før nu
long pond studio nord for new york, september 2020
-Det er første dag, vi er sammen. -Skål. Ja.
Første gang.
Det er så underligt.
Da samfundet lukkede ned,
følte jeg mig enormt sløv og formålsløs, og...
Det var de første tre dage.
Og så kom jeg til at tænke på,
-da vi mødte hinanden sidste år. -Ja.
Jeg så The National spille, og bagefter talte vi sammen...
medlem af the national & big red machine medproducer på folklore
...og du var så flink. Jeg spurgte, hvordan I skrev sange,
og du sagde: "Vi bor forskellige steder, så nogle gange skriver jeg numre
og sender den rundt, sender den til Matt."
Og jeg tænkte bare:
"Hvis jeg engang kan samarbejde med en, jeg beundrer sådan,
og som kan arbejde sådan, vil det være fedt."
Så kom nedlukningen, og jeg skrev en sms og spurgte:
"Har du lyst til at arbejde med mig? Har du tid i øjeblikket?"
Og jeg vidste ikke, om det var en rigtig sms.
Troede du, det var en joke?
"Laver nogen sjov med mig? Nej."
For mig er det også...
En af grundene til, det vakte genklang hos mig, var...
bleachers medproducer på folklore
Når alle vores rutiner bliver ophævet af pandemien,
har man to muligheder.
Enten klynger man sig til det gamle,
eller også siger man: "Jeg må nok finde en ny vej."
En overlevelsesstrategi.
Og jeg synes, det var fedt at bruge karantænetiden på at sige:
"Alt er rodet sammen, så jeg skriver en ny historie."
Ja.
Jeg fortalte først mit pladeselskab en uge før udgivelsen,
-at det fandtes. -Hvordan gik det?
Det var fantastisk.
Jeg troede, det ville være stressende,
og jeg troede, at jeg ville skulle ranke ryggen
med rystende hænder og sige: "Jeg har styr på det.
Jeg ved godt, der ikke er en single,
og at det ikke er et popalbum, og jeg er ikke..."
Men mit pladeselskab sagde bare: "Vi er med på det hele."
Er du klar til at spille det igennem?
Ja, jeg synes, det er vigtigt, at vi spiller det.
Når vi gør det, vil jeg forstå, at det er et rigtigt album.
-Det virker som et fatamorgana. -Ja.
-Jeg har aldrig lavet et album sådan før. -Heller ikke mig.
Ja.
Jeg ved ikke, om det sker igen.
Jeg ved ikke, om det er sådan, man skal lave albums.
Det fungerede bare denne gang.
Følelsen af, at livet er fuldstændig uforudsigeligt,
skaber stor ængstelse,
men det kan også frisætte en
fra noget af det pres, man ellers bærer rundt på.
For hvis vi skal genopfinde alting,
må vi begynde med det, vi elsker højest.
Og jeg tror, det var det, vi ubevidst gjorde med det her.
-Nemlig. Det er lige præcis det. -Ja.
Hvis alt andet styrter i grus, så lav en plade.
Og det var godt, vi gjorde det, for det viste sig,
at alle andre også trængte til at græde ud.
nummer 1: the one skrevet af taylor swift og aaron dessner
Jeg følte, at du indkapslede ånden
af hele albummet med den sang.
Den måde, "the 1" begynder:
"I'm doing good. I'm on some new shit. Been saying 'yes' instead of 'no',"
Jeg tænkte: "Taler hun om at skrive sange med mig
og en masse andet på samme tid, eller..."
Jeg vil sige, der er en dobbelt betydning.
At begynde albummet med ordene:
"I'm doing good. I'm on some new shit. Been saying 'yes' instead of 'no'."
Det handler om den situation, sangen er skrevet om,
hvor man fortæller en ekskæreste om, hvordan det går nu,
og man prøver at være positiv.
Men det handler også om mit kreative liv, hvor jeg bare siger 'ja':
"Jeg sender et album på gaden på det værst tænkelige tidspunkt.
Jeg laver musik med en, jeg har drømt om at lave musik med,
lige så længe jeg har været fan af The National.
Jeg vil bare sige 'ja' til ting."
-Ja. -Og det gik godt.
nummer 2: cardigan skrevet af taylor swift og aaron dessner
Smukt.
-Det var så sjovt. -Ja.
Hold da op, det er så fedt.
Det er virkelig pissefedt. Forstår I det?
-Ved I, hvad det her er? Virkelig fedt. -Ja, det var smukt.
nummer 3: the last great american dynasty skrevet af taylor swift og aaron dessner
Da du sendte musikken til "the last great american dynasty"...
Jeg har haft lyst til at skrive en sang om Rebekah Harkness
siden 2013, tror jeg.
Men jeg vidste ikke, hvordan jeg skulle gøre det,
for der var aldrig en sang, der føltes stærk nok til
at bære en hel persons livshistorie
-igennem generationer. -Ja.
Så da jeg hørte den, tænkte jeg: "Jeg tror, det er min mulighed.
Jeg tror, det er mit øjeblik. Jeg tror, jeg kan skrive om Rebekah Harkness."
Den sang er helt igennem folklore,
for den handler ikke om dig, men samtidig handler den om dig.
-Og det er... -Det er jo countrymusikkens
måde at fortælle historier på, hvor...
Den fyr gjorde dette Så gjorde den kvinde dette
Så mødte de hinanden Og deres barn var mig
Lige præcis. Ja. "Og jeg var den mand, som jeg talte om."
"Jeg var det barn." Det er superfedt.
-Hør her. -Når man lytter til countrysange,
får man gåsehud over det hele. Hele kroppen.
Selvom du først skifter perspektiv til sidst,
selvom historien handler om en anden, synes jeg, den fortæller så meget.
Jeg synes, den er dybt personlig.
Det rammer en i hjertet, når man hører det til sidst.
Tak.
-Den er virkelig god. -Åh.
nummer 4: exile (featuring bon iver)
skrevet af tayler swift, william bowery & justin vernon
Jeg ville ønske, de andre to sangskrivere var her.
-Hvem? -Justin Vernon og William Bowery.
Justin er en af de bedste nogensinde.
William har jeg aldrig mødt.
Der har været megen snak om William Bowery og hans identitet,
for... han findes ikke i virkeligheden.
Gør han ikke?
Jack.
Det er en joke.
En joke. Den kunne være fortsat for evigt.
Hvad?
-Hvem? -Hvornår?
William Bowery er Joe, som vi alle ved.
Og Joe spiller fantastisk klaver, og han sidder altid og spiller
og finder på alt muligt kreativt.
Og "exile" var helt vild,
for Joe havde skrevet hele klaverstykket...
Og han sang Bon Ivers stykke...
Wow.
-Og jeg... -Også teksten?
-Ja, han sang bare... -Wow.
...hele første vers.
-Wow. -Jeg blev fortryllet
og spurgte, om vi måtte skrive videre på den.
Det var ret åbenlyst, at det skulle være en duet,
for han har en dyb stemme, og det lød virkelig godt
-i det toneleje. -Ja.
Og vi er kæmpestore fans af Bon Iver, og...
-Så fedt. -Vi vidste, at Aaron kendte ham.
Men jeg var for nervøs til at foreslå det.
Men jeg... Da jeg sendte den til Aaron, sagde jeg:
"Det er forhåbentlig en duet. Men jeg ved ikke, hvem det skal være med.
Hvem kan det være? Hvem synes du?"
Og Aaron sagde: "Jeg tror, Justin vil elske det."
Og du sagde: "Nå? Det kunne være interessant."
-Jeg kunne ikke sige det. -Var det sådan, det skete?
Jeg kunne ikke sige det med ord.
For hvis jeg havde sagt det, og han havde spurgt Justin,
og Justin havde sagt nej, havde det gjort for ondt.
Interessant.
Da vi talte om det, sagde jeg:
"Jeg tror, den vil inspirere ham."
Og da vi sendte den til ham, blev han det.
Og hele arbejdsprocessen og det, han sendte tilbage...
Vi bad ham ikke om skrive noget,
-men han skrev en... -Han skrev en fantastisk bro.
Han skrev...
...og hele det stykke.
Jeg tænkte hele tiden: "Det her kommer ikke til at ske.
Justin skifter mening om det,
for det her sker ikke i min verden.
Det er umuligt, at det sker.
Han indspiller vokalen,
og så siger han, at han ikke vil alligevel."
Og så vil det være, som om det aldrig var sket.
Men han er med på albummet, og han er så cool,
og det sker virkelig.
på grund af pandemien er justin vernon med fra eau claire i wisconsin
nummer 5: my tears ricochet skrevet af taylor swift
Hvor skal vi begynde? For mig begynder det hele
med "my tears ricochet."
Ja. Kronologisk er det den første.
Jeg skrev den alene.
Og den er helt sikkert en af de tristeste sange på albummet.
Jeg synes, det er en af de bedste sange, du har skrevet.
Tak.
Hvilket må være grunden til, du gjorde den til femte track.
Ja, det er altid svært at vælge track fem,
men jeg vidste fra begyndelsen, at det skulle være den.
-Det er en sang om karma. -Ja.
Det er en sang om grådighed.
Det er en sang om, hvordan en person kan være din bedste ven
og din partner og din allermest fortrolige,
og så er de pludselig din værste fjende,
som ved, hvordan de kan såre dig, fordi I har været så tætte.
-Det værste svigt. -Ja.
Det minder mig om folk, der bliver skilt,
som går fra at sværge, at de vil være sammen for evigt
til at tale grimt om hinanden hele tiden.
Ja, det er det ultimative svigt, når nogen
giver dig sår på sjælen.
Da jeg skrev denne sang, gik det op for mig,
at alle superheltehistorier
har en helt, hvis nemesis er skurken, der plejede at være hans bedste ven.
Ja.
Det er det, jeg mener.
Det får en til at tænke på
det smukke øjeblik i begyndelsen af et venskab,
hvor personerne ikke aner, at de en dag vil hade hinanden
og forsøge at gøre hinanden fortræd.
Det er virkelig trist og forfærdeligt.
Men det er det fugleperspektiv, som er særligt ved sangen,
fordi... begge dele er godt, men somme tider skriver du meget i nutid.
Sådan: "Det her skete, og jeg har det sådan."
Jeg elsker det, men i denne sang,
og det er interessant, at den var den første sang,
for det er et tema på albummet, at det er meget tilbagetrukket.
Det er meget tilbagetrukket og kommenterer på hele oplevelsen.
Det virker meget stærkt på mig.
nummer 6: mirrorball skrevet af taylor swift & jack antonoff
På folklore er der mange sange, der refererer hinanden eller teksterne,
og en af dem, jeg bedst kan lide, er "this is me trying,"
som bliver refereret på "mirrorball"
med: "I've never been a natural. All I do is try."
Ja, jeg kan huske, da du skrev den linje.
Jeg kan huske, du sagde det højt, og så sagde du:
-"Skal jeg skrive det?" -Jeg sagde: "Er det for sandt?"
Og med "mirrorball"... Nogle gange når jeg skriver til musik,
trykker jeg play, og så ser jeg straks en scene.
Og det skete også denne gang, hvor jeg så
en ensom diskokugle, funklende lys, neonskilte,
folk, der drikker øl i baren,
et par vildfarne sjæle på dansegulvet.
En trist, månebeskinnet, ensom oplevelse
i en by, man aldrig har været.
Og jeg tænkte bare:
"Der er diskokugler på dansegulvet,
fordi de reflekterer lys.
De er knust i tusind stykker, og det er det, der gør dem så skinnende.
Der er mennesker som dem i samfundet.
De er stillet til skue, og deres smerte underholder os."
-Ja. -Og...
"Og når man kaster lys på dem, er det funklende og fantastisk,
men når lyset ikke er der,
står de der stadig, på en piedestal, men der er ingen, der ser dem."
Det er en myte, vi elsker, og vi skaber den for folk.
Ja. Det er den der...
-"Vær knust nu." -Vær knust nu.
"Gør det sjovt. Gør det trist. Gør det cool, trist."
-Og når lyset slukker, skal du være okay. -Ja.
Det er en metafor for berømmelse, men det er også en metafor
for alle de mennesker, som føler...
Alle føler, at de skal være på for bestemte mennesker.
Man skal være forskellige versioner af sig selv overfor forskellige folk.
En version på arbejde, en version sammen med venner,
en anden version sammen med andre venner.
En anden version sammen med familien.
-Ja. -Alle skal leve dobbeltliv...
...eller føler, at de skal leve dobbeltliv.
Og sådan er det at være menneske, men det er også udmattende.
Og man lærer,
at vi alle har evnen til at skifte form.
-Klart. -Men hvad gør det ved os?
Og det er også første gang, og en af de eneste gange,
at tiden, vi lever i, kommenteres i sangene.
Jeg synes, pandemien og nedlukningen
løber som en råd tråd gennem albummet, fordi det
tillader dig at mærke dine følelser, og det er skabt i isolation.
Det er skabt af alle de her grublerier om,
hvad vi er som mennesker og så videre.
Men broen her er første gang, det bliver sagt:
"They called off the circus, burned the disco down
when they sent home the horses and the rodeo clowns."
Jeg skrev denne sang, efter alle mine koncerter blev aflyst.
Og jeg går stadig på den line.
Jeg gør stadig alt for at få folk til at grine af mig.
Jeg sidder og skriver al den musik, jeg prøver stadig.
Jeg havde en god anledning til at læne mig tilbage,
men det gør jeg ikke, jeg kan ikke,
-og jeg ved ikke hvorfor. -Du forstår det ikke.
Men det er det, der gør det til god kunst i pandemien.
Det handler ikke om pandemien.
Det handler om oplevelsen som kunstner,
når man gennemlever en pandemi.
-Ja. Man begynder... -Man begynder at drømme.
Jep.
nummer 7: seven skrevet af taylor swift & aaron dessner
Med sangen "seven" tænkte jeg tilbage.
Jeg har altid spekuleret på...
Når jeg ser børn flippe helt ud i supermarkedet,
er der en del af mig, der tænker: "Jeg forstår dig."
Hvornår stoppede jeg med at gøre det, når jeg var utilfreds?
Hvornår stoppede jeg med at blive så vred, at jeg kastede mig selv på gulvet
og smed morgenmadsprodukter på min mor?
Og det stopper jo ikke, men hvor går følelserne så hen?
-Ja. -Den følelse.
Vi har stadig følelsen, men hvor er den nu?
Man skal forestille sig mig, før jeg lærte høflighed.
Jeg plejede at skrige, når det passede mig.
Man kan selvfølgelig ikke flippe ud hele tiden,
og vi lærer, at det ikke er det rigtige at gøre,
men der er også noget, der går tabt der.
nummer 8: august skrevet af taylor swift & jack antonoff
Det er en mærkelig oplevelse at arbejde sammen med dig.
Og nu kan Aaron også forstå det. Helt ærligt, det er sådan:
"Her er sangen. Vent, her er broen.
Her er en bedre bro. Nu har jeg en perfekt bro.
Og så kommer der noget efter broen, den her ting..."
Det skrev jeg i studiet.
Ja! Så det var en lang række...
Men da jeg kunne høre sangen blive skabt af forskellige dele,
tænkte jeg bare...
Jeg elsker, hvad du gjorde med den sang.
-Fantastisk. -Tak. Jeg elsker, hvad du gjorde med den.
Og jeg har tænkt over at kalde pigen fra "august"
-enten Augusta eller Augustine. -Åh, fint.
-Det hed hun i mit hoved. -Det ændrer alt for mig.
Hun var navnløs i mit hoved, men det er forbi nu.
I mit hoved tænkte jeg,
at "cardigan" er Bettys perspektiv
fra 20-30 år senere, hvor hun tænker tilbage på en affære,
som var meget kaotisk.
Jeg tror, at Betty og James ender sammen til sidst.
-Ikke? -Interessant.
Hun ender med ham, men han har virkelig såret hende.
Sangen "august" handler åbenlyst om
den pige, James tilbragte en sommer med.
Det virker, som om hun er rigtig strid, men det er hun ikke.
Hun er en meget følsom person, som faldt for ham.
Og hun forsøgte at virke cool, og som om hun var ligeglad,
for det er piger nødt til at gøre.
Hun forsøgte at få ham til at tro, at hun var ligeglad,
men det var hun ikke, og hun troede, de havde noget ægte.
Og så går han tilbage til Betty.
Idéen om, at der er en ondskabsfuld pige,
der stjæler din mand,
er en stor myte, for sådan er det som regel ikke.
Alle har følelser og vil ses og elskes,
og Augustine ville ikke have andet end kærlighed.
Det er det gode ved "august," at det ikke er en drøm.
Selvom det lidt lyder sådan. Altså, det føles...
Jeg kan relatere til oplevelsen.
-At blive revet med på den måde. -Ja.
Hele sangen startede med en note på min telefon:
"Meet me behind the mall," som jeg har villet bruge i årevis.
Det var fantastisk.
nummer 9: this is me trying skrevet af taylor swift & jack antonoff
Jeg har tænkt over afhængighed, og jeg har tænkt på folk, der...
Hvis de enten har en psykisk lidelse
eller et misbrug eller kæmper med noget i hverdagen.
Der er ikke nogen, der klapper dem på skulderen hver dag,
men de kæmper en kamp hver eneste dag.
Men der er enormt mange dage, hvor de ikke får anerkendelse for det.
-Ja. -Så
hvor tit må en person, der har sådan en indre konflikt
have lyst til at sige til alle i rummet:
"I har ingen anelse om, hvor tæt jeg er på afgrunden,"
-eller: "I har ingen anelse." -Ja.
"I aner ikke, hvor svært det var at komme hertil,
-hvor I stadig synes, det er slemt." -Ja.
Det tænker jeg meget over.
Idéen om, at man gør sit bedste, at man prøver,
det kan man kun vide for sig selv, og man ved det, når man gør det.
Og det er så hårdt, tænker jeg, når jeg hører sangen,
når man gør sit allerbedste, og det ikke er godt nok.
-Jep. -Og det er det sjældent.
Ja.
Det er en meget isolerende følelse,
hvilket er lidt sjovt,
for det er også det, der binder os sammen.
For vi gør alle vores bedste og føler, at det ikke er godt nok.
Min idé var, at det første vers skulle
handle om en, der har en livskrise,
og som har forsøgt og fejlet
og forsøgt og fejlet i parforhold,
som har ødelagt ting for folk, de elsker,
som har skuffet alle omkring sig,
og som er kørt hen til et udsigtssted, en klippe
og sidder og tænker: "Jeg kan...
Jeg kan gøre, hvad jeg vil lige nu, og det vil ændre alt for evigt."
Men personen stopper op og kører hjem og...
Det elsker jeg. Ikke at køre udover kanten er at et udtryk for at forsøge.
Ja.
Det ultimative udtryk for at forsøge.
Ja. Og det andet vers handler om...
...en, der følte, de havde et stort potentiale i livet.
Jeg tror, der er mange måder i skolesystemet,
i gymnasiet og på universitetet, hvor vi kan få ros og påskønnelse.
Og jeg tror, der er mange, der går ud af skolen
og oplever, at de har færre muligheder for at få anerkendelse.
Og så skal man træffe en masse valg og finde sin egen vej,
og der er intet kursus, man kan tage, og der er...
Og jeg tror, der er mange, der bliver overvældet af det.
Så jeg tænkte på en person, der er fortabt i livet,
og som begynder at drikke, og som konstant prøver på at lade være.
Ja.
nummer 10: illicit affairs skrevet af taylor swift & jack antonoff
Det var det første album, hvor jeg gav slip på tanken om,
at det skulle være 100% selvbiografisk,
for det følte jeg, at jeg var nødt til,
og jeg følte, at mine fans skulle have
en dokumentarisk beretning om mit liv.
Og det endte med at være en stor begrænsning,
for der er så meget mere i det at skrive sange,
end hvad man føler i en bestemt situation.
Og det var første gang nogensinde, hvor jeg...
Jeg tror, jeg blev inspireret af at se film hver dag.
Jeg læste bøger hver dag.
Jeg tænkte på andre mennesker hver dag.
Jeg var på afstand af mine personlige oplevelser.
Så jeg endte med bare...
Det bedste ved dette album er,
at det eksisterer i sig selv, uden jeg tænker:
"Folk lytter til det,
fordi de vil høre noget, de kunne læse i et sladderblad."
Interessant.
For mig er det en helt anden oplevelse.
nummer 11: invisible string skrevet af taylor swift & aaron dessner
Okay, "invisible string."
Da jeg hørte musikken, du sendte til mig,
tænkte jeg: "Jeg må skrive noget, der passer til,"
og jeg begyndte tidligt at tænke på skæbnen.
Nogle gange bliver jeg besat af
tanken om, hvordan alting sker, og jeg elsker den romantiske idé om,
at hvert et skridt
bringer en tættere på det sted, det er meningen, man skal være.
Ledt på vej af en lille usynlig tråd.
Jeg købte engang en lille guitar med en gummikant,
og du har en magen til nu, men den har en...
Ja. Du købte den og sendte den til mig, og den...
Jeg kunne ikke tro mine egne øjne, da jeg åbnede den...
Er den fra 50'erne?
Den er fra slutningen af 50'erne, og den er blevet fikset,
så stolen dæmper lyden fra strengene, og den lyder meget gammel.
Den skriver nærmest sangene for dig,
fordi den er så sjov at spille på.
Det var den første sang, jeg skrev med den,
og så skrev du en fantastisk tekst, der handler om skæbne,
og det var endnu et af de øjeblikke, hvor jeg mærkede et lykketræf...
...imellem os og en fantastisk kemi.
Du tog det, jeg havde skrevet,
og det føltes, som om vi havde skrevet den i samme rum.
Jeg skrev teksten, lige efter jeg sendte en eks en barselsgave.
Og jeg tænkte bare: "Wow, livet er smukt."
Og jeg kan huske, jeg tænkte, at det var et tegn på, at livet er smukt.
nummer 12: mad woman skrevet af taylor swift & aaron dessner
"mad woman."
Da jeg hørte det klaverstykke, du havde skrevet,
tænkte jeg... Der er nogle ildevarslende strygere nedenunder.
Og jeg tænkte: "Det er kvindelig vrede."
"Det er en sang om kvindelig vrede, det må det være."
"Jeg må sørge for, det bliver en sang om kvindelig vrede."
Og så tænkte jeg...
Det frygteligste ved at være kvinde
er den manipulation, man udsættes for, når...
I århundreder er det blevet forventet, at vi tolererer mænds opførsel i stilhed.
Stille tolerance af alt det en fyr kan finde på at gøre.
Og nu hvor vi er blevet klogere
og mere modige, og vi reagerer på mænds dårlige opførsel
eller på en, der gør noget upassende,
og når vi så reagerer,
bliver reaktionen set som selve krænkelsen.
Ja.
Jeg har haft oplevelser med...
...en person i mit liv, som er meget slem til at gøre det her,
og den person får mig til at føle,
eller prøver at få mig til at føle, at jeg er krænkeren,
fordi jeg reagerer på hans krænkelser.
"Du har ikke ret til at reagere, eller du er sindssyg.
Du har ikke ret til at reagere, eller du er vred.
Du har ikke ret til at reagere, eller du går for vidt."
Du skabte den musikalske baggrund for, at jeg kunne sige noget,
som jeg har haft svært ved at udtrykke.
Hvordan kan jeg forklare, hvorfor det her føles så dårligt?
nummer 13: epiphany skrevet af taylor swift & aaron dessner
Jeg ville virkelig gerne have en sang med strygere på albummet,
for vi nærmede os slutningen, og det var mest klaver og akustisk musik.
Og du er virkelig god til at lave strygerarrangementer,
og Bryce er... et geni.
medlem af the national strygerarrangementer på folklore
Jeg ville gerne nå til et punkt,
hvor der kom en sang, som ikke lød som nogen af de andre,
og hvor jeg kunne udnytte de ting, du kan.
Og jeg kunne ikke... Da jeg hørte den, tænkte jeg:
"Måske skal det være en sportshistorie."
For jeg havde lige set The Last Dance, og jeg...
...tænkte kun på sport
og vindere og underdogs og den slags, men altså...
...jeg havde været i gang med
en stor efterforskning af min bedstefar,
som kæmpede i Anden Verdenskrig i slaget om Guadalcanal.
Det var en ekstremt blodig kamp,
og han talte aldrig om det.
Ikke med hans sønner, ikke med hans kone.
Ingen fik lov at høre, hvad der skete.
Så min far har efterforsket det,
og han og hans brødre har gravet i det,
og de fandt ud af, at min bedstefar var udsat for
-nogle af de værste ting... -Kampe, ja.
...man kan forestille sig som menneske.
Så jeg forsøgte at forestille mig, hvad der skulle ske,
før man beslutter sig for aldrig at tale om noget.
Da jeg tænkte på det, gik det op for mig, at...
...der er mange mennesker lige nu,
der tager en tyve minutters pause mellem vagter på hospitalet,
og som får traumer lige nu,
som de sikkert aldrig vil kunne tale om.
Forstår du?
Så jeg tænkte,
at dette var en mulighed for at fortælle den historie.
Måden, du strikker de to ting sammen,
hvor der både er erindring om
og vidnesbyrd fra din families historie,
men også en anerkendelse af, hvem der er nutidens helte.
Det er meget rørende. Og jeg forsøgte...
Harmonien i den sang er meget anderledes end i de andre sange.
Og igen var det, som om vi havde skrevet den i samme rum
-og fundet akkorderne og det hele. -Ja.
Og du synger den på en anden måde end alle de andre sange.
I det øjeblik var jeg bare taknemmelig for at være musiker.
"Det her er grunden til, jeg spiller musik."
Sådan havde jeg det også med den sang. "Hvordan gik det op i en højere enhed?"
Jeg har tit tænkt med dette album...
Der har været perioder i mit liv, hvor tingene er faldet fra hinanden,
og hvor jeg kunne ikke styre, hvordan tingene udviklede sig,
og jeg kunne ikke stoppe det.
Jeg følte, at jeg blev skubbet ud af et fly,
og jeg forsøgte at gribe fast i luften på vejen ned,
og jeg følte, at universet havde kontrollen.
Det ødelægger mit liv, og der er intet, jeg kan gøre ved det.
Og det er underligt, for siden vi begyndte at lave musik,
har jeg følt, at universet har fået tingene til at falde perfekt på plads,
-og der var intet, jeg kunne gøre. -Ja.
Det er sådan noget, der får en til at tænke dybt over livet.
Denne nedlukning kunne have fået mig til at gå helt fra forstanden,
men i stedet blev dette album en slags redningsvest for os begge.
nummer 14: betty skrevet af taylor swift & william bowery
Noget af det bedste ved denne plade er,
at der er en trilogi.
Treenigheden af "betty," "august" og "cardigan" er...
Vi lavede "august" sammen. Vi lavede "cardigan" sammen.
-Vi lavede alle tre "betty" sammen. -Det er perfekt.
Og "betty" var... Jeg hørte Joe synge
det færdige omkvæd af "betty" i et andet rum.
Ja.
Og jeg sagde bare: "Hej."
Du sagde: "Det er mit arbejde det der."
-Hej. -"Lad os tale sammen."
Det var et skridt, som vi aldrig ville have taget,
for hvorfor skulle vi nogensinde skrive en sang sammen?
Jeg troede, du lavede sjov, da du sagde: "Joe og jeg har skrevet en sang."
Jeg forstod det ikke, jeg troede...
Folk skriver nuttede sange om deres kæledyr i parforhold.
Men du sagde, det var en rigtig sang,
og så sendte du den til mig, og så...
Det var første gang, vi havde en samtale,
hvor jeg kom ind og sagde: "Hej,
det her er måske underligt, og måske vil vi hade det,
men fordi vi er i karantæne, og der ikke sker noget,
skal vi så prøve at skrive den her sang sammen?"
Han sang omkvædet, og jeg syntes, det lød virkelig godt
sunget med en mandestemme fra en mands perspektiv.
Og jeg kunne godt lide, at det lød som en undskyldning.
Jeg har skrevet en masse sange om kvinder,
der ønsker en mands undskyldning,
så vi besluttede os for at skrive det fra en teenagedrengs perspektiv,
hvor han undskylder, efter han har mistet sit livs kærlighed,
fordi han har været dum.
Angiveligt.
Nej, han har været dum.
Nej, ifølge internettet ved vi det ikke.
-Han har været dum. -Jamen...
Vi skrev sangen. Jeg bekræfter det. Han har været dum.
Jeg ved ikke, hvem William Bowery er, men...
nummer 15: peace skrevet af taylor swift & aaron dessner
Da du sendte mig musikken til sangen "peace,"
var det første, jeg tænkte,
at dette er lyden af fred.
Den har en fantastisk basgang,
der fik mig til at tænke på ro og fred.
Og så tænkte jeg, at jeg måske bare skulle starte med det indlysende
og finde en måde at fortælle det på en interessant måde,
der strider imod titlen.
Som: "I could never give you peace"
over et meget fredfyldt musikstykke.
Det var derfor, jeg sendte det, for du sagde,
at jeg skulle sende dig alt, inklusive mine mest usædvanlige idéer,
og så skrev du en sang,
som ikke kun havde en smuk...
Det er en smuk kærlighedssang, som anerkender...
...den usikkerhed, der eksisterer i alle forhold, nemlig:
"Vil jeg kunne give dig fred? Vil du være rolig med mig,
uanset hvad der sker?"
-Ja. -Men du gør også som i broen.
Da jeg hørte broen,
hvor du har brugt den specielle timing og de sære akkordskift,
tænkte jeg: "Okay, vi kan gøre alt.
Måske kan vi faktisk gøre alt." Og det var...
Det skubbede vores samarbejde fremad.
Da tænkte jeg: "Okay, det er et vildt ræs. Lad os..."
Ja. Denne sang er meget personlig for mig,
for der er tidspunkter, hvor jeg føler,
at jeg kan gøre, hvad der skal til for,
at jeg ikke virker som en, der har et usædvanligt liv.
Og det prøver jeg hver dag.
Hver dag tænker jeg på, hvad jeg kan gøre
blandt mine venner og familie og kære,
så de ikke ser en stor elefant i rummet, der står i vejen for et normalt liv.
For jeg vil ikke have elefanten i rummet.
-Ja. -Forstår du?
Hvis man vil være en del af mit liv, er der nogle ting,
der følger med, som jeg ikke kan forhindre.
Jeg kan ikke forhindre, at du bliver ringet op og får at vide,
at sladderbladene skriver det her i dag.
Jeg kan ikke gøre noget ved, at der er en fyr med en lang kameralinse,
der tager billeder af dig tre kilometer væk.
Jeg kan ikke forhindre, at de ting sker.
Så denne sang handler om, om det er nok?
Er de ting, jeg kan kontrollere, nok
til at skygge for de ting, jeg ikke kan kontrollere?
Ja.
Det gør mig meget rørt at høre denne sang
og vide, at der er mange, der kan relatere til den,
som tænker på noget helt andet end det, jeg tænker på.
De tænker på menneskelig kompleksitet.
Ja. Det elsker jeg ved pladen generelt og især denne sang.
Fordi for mig handler den om...
Jeg har lidt af depression,
og jeg er svær at være i et parforhold med
eller være gift med, for det går op og ned med mig.
Og jeg kan ikke gøre for det. Det er noget kemisk, der sker af og til.
Og musik er en måde at håndtere det for mig.
Og denne sang indkapsler det sårbare i
at være i et forhold med nogen, som måske-måske ikke har fred,
men det er min fortolkning...
Men det er en, du gerne vil give fred.
-Ja. -Det er en person, du elsker,
så du ønsker, at de får så meget fred som muligt,
men du ved godt, at du ikke er den bedste til at give det,
-så er det stadig noget, de har lyst til? -Ja.
nummer 16: hoax skrevet af taylor swift & aaron dessner
Jeg elsker ordet 'hoax,'
for jeg elsker x'et, og jeg elsker, hvordan det ser ud,
og hvordan det lyder.
Denne sang er den sidste på albummet,
og den indkapsler alle albummets tematikker.
Såsom betroelser, natur,
følelsesmæssig forandring og ambivalens,
den svære kærlighed.
Og det er meget symbolsk og poetisk
at opremse alle de ting, en person betyder for en.
Jeg spurgte dig til råds om denne sang.
Det gjorde du. Jeg tror...
Den betød forskellige ting for dig,
og det var et øjebliks tvivl eller noget.
Og jeg tror, jeg sagde:
"Hvad, hvis alle disse følelser ikke handler om den samme person?
Hvad, hvis jeg skriver om forskellige, fragmenterede oplevelser?"
En handler om kærlighed,
og en handler om noget med arbejde, der virkelig gjorde ondt,
og en handler om et forhold til en, jeg anser som familie,
som virkelig gjorde ondt.
Ja, og jeg kan huske...
-Det var en af de gange... -Du nævnte Matt.
Ja. Når The National og Matt Berninger...
Sange handler ofte om mere end en ting, eller også er der flere perspektiver.
Og det er jeg vild med, og jeg tænkte også:
"Det her føles anderledes, og det føles også..."
Jeg kunne godt lide, at du ikke var helt sikker.
Jeg var helt sikkert i tvivl.
Jeg følte, at det var usædvanligt,
for jeg ved som regel præcis, hvad jeg skriver om.
Og jeg var rigtig glad for, at du skubbede på og sagde:
"Niks. Gør det, du ikke er tryg ved."
For det er det, der får sangen til at skille sig ud.
Denne linje: "you know it still hurts underneath my scars
from when they pulled me apart." Alle min nærmeste ved,
-hvad den handler om. -"But what you did was just as dark."
Alle har oplevet
at have lukket nogen ind og lært dem at kende,
og derfor ved de, hvordan de bedst kan såre dig.
Ja.
Arret er helet, men det er stadig smertefuldt.
Der er stadig fantomsmerter.
Ja.
Det, der minder mig om kærlighed, er:
"Don't want no other shade of blue but you.
No other sadness in the world would do."
Det er for mig ægte kærlighed.
"Hvem vil du være trist med?
Og hvem vil du være hos, når de er triste?"
Og hvis der var grå himmel i månedsvis, ville du så stadig blive?
Ja.
En, to. En...
bonusnummer: the lakes skrevet af taylor swift & jack antonoff
For mig er "the lakes" et slags vidnesbyrd om,
hvad jeg har haft lyst til at flygte fra,
og hvor jeg har haft lyst til at flygte hen.
Vi tog til Lake District i England for et par år siden.
Hvad er Lake District?
Det er i England, og i det 19. århundrede
var der en masse digtere, såsom William Wordsworth
og John Keats, som tilbragte megen tid der.
Der var et digterområde, kunstnere var flyttet dertil,
og folk gjorde grin med dem for at være flyttet,
fordi de virkede som excentriske, sære kunstnere,
når de pludselig ville bo der.
Og da vi var der, tænkte jeg bare:
"Jeg kan se det for mig.
Man bor i en lille hytte,
og der vokser en blåregn udenfor,
og man...
Selvfølgelig flygtede de dertil. Selvfølgelig."
Og de havde deres eget lille samfund med andre kunstnere.
Så jeg har altid, siden jeg var 20,
skrevet om denne hytte-nødplan, jeg har.
-Du har skrevet om det altid. -Altid.
Du har skrevet om at flytte væk altid.
Ja. Og "the lakes" handler om
at relatere til folk, der for hundrede år siden
havde den samme plan og gjorde det. De gjorde det virkelig.
Jeg tog hen til William Wordsworths grav,
og jeg sad bare der og tænkte: "Wow, du gjorde det virkelig."
-Ja. -"Du gjorde det virkelig.
Du tog væk, og du blev ved med at skrive,
men du tog ikke de ting med, der slog dig ihjel."
De ting blev efterladt for alvor.
Og det var den altoverskyggende følelse,
jeg havde, da jeg skrev folklore:
Jeg kan måske ikke tage hen til søerne lige nu,
jeg kan ikke tage nogen steder, men jeg tager derhen i hovedet,
-og den flugtplan virker. -Du har en version af den.
Det er mit håb med dette album.
Ikke: "Jeg kan ikke, jeg melder mig ud."
Men: "Jeg har fundet noget, der er værd at flygte med."
-Og en person at flygte med. -Og en person.
Det er et stort og ægte budskab om håb,
at alle de ting, jeg taler om, er små sammenlignet med denne kærlighed.
Ja, det er den perfekte...
Jeg syntes, det var den perfekte måde at lægge den sidste puslespilsbrik,
når folk mindst ventede det.
Ja.
For "hoax" som sidste sang på albummet...
Jeg syntes, det fungerede i et par uger,
men så ville jeg gerne skrive den rigtige sidste sang på albummet,
hvilket er "the lakes," og det viser bare, at...
Det er det altoverskyggende tema på albummet.
At forsøge at flygte, at der er noget, man gerne vil beskytte,
at man prøver at bevare forstanden,
og så indser man, at de gjorde det for flere hundrede år siden.
Jeg er ikke den første, der har det sådan. De gjorde det.
Det er et stærkt budskab lige nu.
Idéen om at komme væk og tænke over,
hvordan man kan fjerne de ting, der ikke fungerer i ens liv,
er vor tids største historie.
-Ja. -Hvis du ikke tænker på det,
ved jeg ikke, hvad du tænker på.
Det var vist det.
Smukt.
Whisky?
Denne vej til whiskyen.
Albummet blev optaget her, i mit studie og i dit hus.
Ja.
Har du givet det et navn?
Ja. Det hed vist Kitty Committee Studios på albummet?
Det fungerer.
Ja, for der er mange katte, der slås i baggrunden,
-på sengen. -Der var stor kattestemning.
Og kattene var de eneste... Laura fik hele tiden nye katte.
Kattene kom og gik, for hvis jeg lukkede døren for dem,
-miavede de. -Ja.
Så de måtte være fritgående katte.
-Ja. -Ingen burkatte.
Venner. Stop så!
Det er altid Benjamin, der starter, men Olivia slutter det.
Han er dobbelt så stor som hende, men hun kæmper godt. Se hende.
Det er som regel Benjamin og Olivia, der har mange...
...jeg kalder det skumfiduskrige.
Ingen kommer til skade, men der er meget...
Der er meget af det her.
Det var bizart.
Det var meget bizart,
men det var også min bedste oplevelse med at indspille.
Ja. Det er en superfed måde at lave et album på.
Ja, det er det virkelig.
Tekster af: Rie Hededal Nielsen